СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
проспект Незалежності, 13, місто Харків, 61058

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" травня 2021 р.                                                                         Справа № 905/1653/20  

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Склярук О.І., суддя Ільїн О.В., суддя  Терещенко О.І. 
за участю секретаря судового засідання  Стойки В.В. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх. № 1248 Д/1) на ухвалу  господарського суду Донецької області від 12.04.21 (головуючий суддя Матюхін В.І., суддя Огороднік Д.М., суддя Паляниця Ю.О.) у справі № 905/1653/20 
за  позовом  Фізичної особи - підприємця Ковтун Олени Михайлівни, м.Святогірськ, м.Слов`янськ, Донецька область,
до ОСОБА_1 , АДРЕСА_2,
про стягнення 15 571   392, 24 грн.
позивач за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 , АДРЕСА_2,
до відповідача-1 за зустрічною позовною заявою Фізичної особи - підприємця Ковтун Олени Михайлівни, м.Святогірськ, м.Слов`янськ, Донецька область,
до відповідача-2 за зустрічною позовною заявою Акціонерного товариства «ПроКредит Банк», м.Київ,
про визнання договору відступлення права вимоги недійснимм

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Господарського суду Донецької області перебуває справа №905/1653/20, відкрита за позовом фізичної особи-підприємця Ковтун Олени Михайлівни до ОСОБА_1 про стягнення 15   571   392,24 грн. та за зустрічним позовом ОСОБА_1  до фізичної особи-підприємця Ковтун Олени Михайлівни і Акціонерного товариства "ПроКредит Банк" про визнання договору відступлення права вимоги недійсним.
Ухвалою від 25.01.2021 провадження у справі зупинено до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №346/1305/19 та оприлюднення повного тексту судового рішення.
07.04.2021 до господарського суду Донецької області  від позивача за первісним позовом надійшла заява про забезпечення первісного позову у справі, в якій заявник просить накласти арешт шляхом заборони здійснювати розпорядження  часткою нерухомого майна - нежитлових будівель та споруд бази відпочинку батьків з дітьми «Лісові котеджі «Шервуд», реєстраційний номер майна: 3047314141, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_1 .
Ухвалою господарського суду Донецької області від 12.04.2021 у справі № 905/1653/20 заяву фізичної особи-підприємця Ковтун Олени Михайлівни про забезпечення первісного позову і додані до неї документи повернуто заявнику.
Ухвала обгрунтована тим, що  заява про забезпечення позову не відповідає вимогам пункту 6 частини першої статті 139 Господарського процесуального  кодексу України, а тому підлягає поверненню заявнику на підставі частини сьомої статті 140 Господарського процесуального кодексу  України.
Не погодившись з прийнятою ухвалою фізична особа-підприємець Ковтун Олена Михайлівна звернулася до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, а матеріали оскарження повернути до суду першої інстанції для розгляду заяви по суті. Вважає, що судом першої інстанції не було враховано приписи ч.1 ст.140 Господарського процесуального кодексу України, а також правові висновки Верховного Суду з цього питання, які викладені у зазначених в апеляційній скарзі постановах.    
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 26.04.2021 р. по справі № 905/1653/20 відкрите  апеляційне провадження за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця Ковтун Олени Михайлівни на ухвалу Господарського суду Донецької області від 12.04.2021 у справі № 905/1653/20 та встановлено строк учасникам справи для подання відзивів на апеляційну скаргу.
Розгляд справи призначено на 25.05.2021 р.
Від заявника апеляційної скарги засобами електронного зв`язку на адресу Східного апеляційного господарського суду надійшло клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, яке було задоволено.
У судове засідання, яке відбулося 25.05.2021 р. з`явився в режимі відеоконференції представник заявника апеляційної скарги, який підтримав свої вимоги.  
Інші представники сторін у судове засідання не з`явилися. Про час та місце проведення  судового засідання сторони повідомлялися належним чином. Явка представників сторін не визнавалася обов`язковою. 
Від відповідача по справі ОСОБА_1 на адресу Східного апеляційного господарскього суду надійшло клопотання про відкладання розгляду справи у зв`язку з тим, що вона не може з`явитися у судове засідання, оскіьки погано себе почуває, але бажає прийняти участь та надати пояснення.
Зазначене клопотання не підлягає задоволенню враховуючи нижчевикладене.
Відповідно до приписів ч.2 ст.273 Господарскього процесуального кодексу України,  апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції розглядається протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.
Як зазначалося вище, апеляційне провадження по цій справі відкрито ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 26.04.2021. Тобто, строк розгляду справи, встановлений ч.2 ст.273 Господарського процесуального  кодексу України, спливає 26.05.2021, що унеможливлює задоволення клопотання про відкладання розгляду справи. Крім того, заявником до заяви не надано документів, які підтверджують поважність  не прибуття його або його представників до судового засідання. 
Відповідно до приписів ст.271 Господарського процесуального кодексу України,  апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Стаття 269 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі. ( ч.1 ст.270 ГПК України)
Заслухавши доповідь головуючого по справі ( суддю доповідача) , дослідивши матеріали оскарження, апеляційну скаргу, заслухавши представника заявника апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія приходить   до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на нижчевикладене.
Як вбачається з матеріалів оскарження, в провадженні Господарського суду Донецької області перебуває справа №905/1653/20, відкрита за позовом фізичної особи-підприємця Ковтун Олени Михайлівни до Шиліної Олени Борисівни про стягнення 15   571   392,24 грн. та за зустрічним позовом ОСОБА_1  до фізичної особи-підприємця Ковтун Олени Михайлівни і Акціонерного товариства "ПроКредит Банк" про визнання договору відступлення права вимоги недійсним.
Ухвалою від 25.01.2021 провадження у справі зупинено до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №346/1305/19 та оприлюднення повного тексту судового рішення.
07.04.2021 до господарського суду Донецької області  від позивача за первісним позовом надійшла заява про забезпечення первісного позову у справі, в якій заявник просить накласти арешт шляхом заборони здійснювати розпорядження  часткою нерухомого майна - нежитлових будівель та споруд бази відпочинку батьків з дітьми «Лісові котеджі «Шервуд», реєстраційний номер майна: 3047314141, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_1 ( реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).
Заява обґрунтована потенційною можливістю ухилення відповідача від виконання судового рішення у разі задоволення первісного позову, про що свідчить передача відповідачем належного йому майна, а саме - нежитлових приміщень загальною площею 61,6 кв.м. за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна №65165263101 на підставі договору дарування №3958 своїй рідній сестрі Мендалевій Є.Б. За переконанням позивача зазначена обставина свідчить про намір відповідача ухилитись від виконання рішення у разі задоволення первісного позову.
Як зазначалося вище, ухвалою господарського суду Донецької області від 12.04.2021 у справі № 905/1653/20   заяву фізичної особи-підприємця Ковтун Олени Михайлівни про забезпечення первісного позову і додані до неї документи повернуто заявнику.
Ухвала обґрунтована тим, що  заява про забезпечення позову не відповідає вимогам пункту 6 частини першої статті 139 Господарського процесуального  кодексу України, а тому підлягає поверненню заявнику на підставі частини сьомої статті 140 Господарського процесуального кодексу  України.
Судова колегія не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції з огляду на нижче викладене.
Відповідно до приписів ст. 138 Господарського процесуального кодексу України, заява про забезпечення позову подається, зокрема,  після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.
Стаття 139 Господарського процесуального кодексу України визначає зміст і форму заяви про забезпечення позову
Так,  заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:
1) найменування суду, до якого подається заява;
2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності;
3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;
4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;
5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;
6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;
7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.
Частиною   7 статті 140 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що  суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 139 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.
Порядок застосування інституту зустрічного забезпечення врегульовано приписами статті 141 Господарського процесуального кодексу  України, відповідно до якої суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову.
Виходячи із зазначених вимог господарського процесуального законодавства, застосування заходів зустрічного забезпечення позову за зверненням особи, якою подано заяву про забезпечення позову, є правом суду.
Апеляційним судом встановлено, що у заяві про забезпечення позову  позивач просив суд не застосовувати зустрічне забезпечення, оскільки вважає, що відсутні підстави для його застосування.
Судовою колегією також  враховано правову позицію, викладену Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у постанові від 14.08.2019 у справі № 910/3802/19, а саме: "у заяві про забезпечення позову позивач просив суд "не застосовувати зустрічне забезпечення, оскільки вважає, що відсутні підстави для його застосування", у зв`язку з чим зазначена заява формально відповідає вимогам статті 139 Господарського процесуального кодексу України", та правові позиції, викладені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.02.2019 у справі № 924/789/18, від 18.06.2019 у справі № 904/661/19, від 11.06.2019 у справі № 916/2933/18,  від 14.08.2019 у справі №910/3802/18, від 10.10.2019 у справі № 916/1572/19, згідно з якими частиною першою статті 141 ГПК України передбачено право, а не обов`язок суду вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення), а тому розгляд судом заяви про забезпечення позову, яка не містить пропозиції щодо зустрічного позову, не є порушенням норм статей 139, 140 ГПК України.
Аналогічна правова позиція викладена і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20.08.2020 р. по справі № 910/6503/19.  
Частиною 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
З огляду на наведене,  судова колегія приходить до висновку, що  судом першої інстанції помилково було повернуто заяву про вжиття заходів забезпечення позову у даній справі на підставі частини сьомої статті 140 Господарського процесуального кодексу  України, у зв`язку  з чим,  ухвала господарського суду Донецької області  від 12.04.2021 по справі № 905/1653/20 підлягає  скасуванню, а матеріали оскарження ухвали господарського суду Донецької області від 12.04.2021 по справі № 905/1653/20 підлягають  направлення на розгляд до Господарського суду Донецької області.
Керуючись ст. ст. 260, 270, 271, 275, 277. 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -   

ПОСТАНОВИЛА:

           1. Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Ковтун Олени Михайлівни          на
ухвалу господарського суду Донецької області від 12.04.2021 у справі № 905/1653/20 - задовольнити
          2. Ухвалу господарського суду Донецької області від 12.04.2021 у справі № 905/1653/20 - скасувати
          3. Матеріали оскарження  ухвали господарського суду Донецької області від 12.04.2021 по справі № 905/1653/20 направити на розгляд до господарського суду Донецької області.
          
          Постанова може бути оскаржена  в порядку, визначеному ст.ст. 287-289  Господарського процесуального кодексу України

Повний текст постанови складено   26.05.2021 

Головуючий суддя                                                                    О.І. Склярук

Суддя                                                                                           О.В. Ільїн  

Суддя                                                                                           О.І. Терещенко