ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2021 року	Львів	Справа № 460/7364/20 пров. № А/857/6370/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді                                   Курильця А.Р.,
суддів                                                       Мікули О.І., Пліша М.А., 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення  Рівненського окружного адміністративного суду  від 15 січня 2021 року  у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинення певних дій,-

суддя в 1-й інстанції - Гудима Н.С.,
час ухвалення рішення – 15.01.2021 року, 
місце ухвалення рішення – м. Рівне,
дата складання повного тексту рішення – 15.01.2021 року,

                                                          в с т а н о в и в:

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 (далі – позивач) звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі – відповідач) про визнання протиправними дій щодо відмови нарахувати та виплатити компенсацію за втрату частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та зобов`язання нарахувати та виплатити таку компенсацію за період з 05.03.2012 року по 29.05.2020 року. 
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 15 січня 2021 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу компенсації за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати". Зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" за період з січня 2018 року по квітень 2020 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивач подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, та невстановлення всіх обставин справи, просить оскаржувану постанову в частині незадоволених позовних вимог скасувати та прийняти нову про задоволення позову в повному обсязі. 
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що 24.06.2011 року постановою Сарненського районного суду Рівненської області у справі № 1718/2-а-769/11 зобов`язано Управління Пенсійного фонду України у Сарненському районі Рівненської області нарахувати та виплатити позивачу доплату до пенсії. На виконання вказаного судового рішення відповідач здійснив перерахунок пенсії позивача та нарахував їй відповідні кошти. Однак, нарахована сума коштів фактично виплачена позивачу лише у травні 2020 року. Відтак, вважає, що наявні правові підстави для виплати позивачу компенсації за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії. 
Учасники справи в судове засідання на виклик суду не з`явилися, хоча належним чином були повідомленні про місце та час розгляду справи, а тому колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу згідно з п.2 ч.1  ст. 311 КАС України. При цьому, від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що подана апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач має статус громадянки, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), що підтверджується копією посвідчення Серії НОМЕР_1 від 02.08.2006 (а.с. 11) та перебуває на обліку у відповідача як отримувач пенсії за віком.
Постановою Сарненського районного суду Рівненської області від 24.06.2011 року у справі № 1718/2-а-769/11 визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області в частині ненарахування та невиплати позивачу пенсії відповідно до ст.ст. 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області провести перерахунок пенсії позивачу та виплатити її, починаючи з 21 вересня 2010 року по 21 березня 2011 року відповідно до ст.ст. 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з мінімального розміру пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням виплачених сум.
Дана постанова набрала законної сили 05.03.2012 року.
Матеріали справи свідчать, що згідно з розпорядженням № 148951 від 26.12.2017 року та протоколом від 16.01.2018 року на виконання постанови Сарненського районного суду Рівненської області від 24.06.2011 року у справі № 1718/2-а-769/11 органом Пенсійного фонду проведено перерахунок пенсії позивача та нараховано відповідні кошти (а.с. 31-32).
Згідно з банківською випискою по рахунку позивача 29.05.2020 року на виконання постанови Сарненського районного суду Рівненської області від 24.06.2011 року у справі № 1718/2-а-769/11 виплачені кошти в сумі 24334,20 грн. (а.с. 16).
В липні 2020 року позивач звернулася до відповідача із заявою про нарахування та виплату їй компенсації за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії відповідно до постанови Сарненського районного суду Рівненської області від 24.06.2011 року у справі № 1718/2-а-769/11.
19.08.2020 року відповідач листом № 7179/7039/В-02/8-1700/20 у відповідь на зазначену заяву, повідомив позивачу, що ним проведено перерахунок її пенсії на виконання рішення суду, а виплата коштів, нарахованих на виконання судових рішень, проводиться Державною казначейською службою України (а.с. 15).
Вирішуючи спірні правовідносини колегія суддів виходить з наступного.
Ч. 2 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-ІV (далі – Закон № 1058), яка регламентує виплату пенсій за минулий час, передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. При цьому компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 року № 2050-III (далі – Закон № 2050)  підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
Відповідно до ст. 2 Закону № 2050 компенсація  громадянам  втрати  частини доходів у зв`язку з порушенням  строків  їх  виплати  (далі  -  компенсація) провадиться  у  разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів,  нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. 
Під доходами у  цьому  Законі  слід  розуміти грошові доходи громадян,  які вони одержують на території України і які не  мають разового характеру, зокрема, пенсії.
За правилами, визначеними ст. 3 цього Закону, сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). 
Із наведеного вбачається, що дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).
Основною умовою для виплати громадянину передбаченої ст. 46 Закону № 1058, ст. 2 Закону № 2050 компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.
Водночас, первинною умовою нарахування компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати є наявність вини відповідача.
Виплата компенсації втрати частини доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його (доходу) нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.
Судом встановлено, що виплата пенсії позивачу здійснено відповідачем на виконання постанови Сарненського районного суду Рівненської області від 24.06.2011 року у справі №1718/2-а-769/11 лише в березні 2020 року, що є порушенням строків сплати відповідачем пенсії. Таким чином, несвоєчасна виплата відповідних сум відбулась з вини органу, що призначає і виплачує пенсію.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про неправомірність дій відповідача та наявність для отримання компенсації за втрату частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати.
Проте, позивач не погоджується із періодом виплати компенсації втрати частини доходів, оскільки суд першої інстанції прийшов до висновку, що таким періодом є період з січня 2018 року (місяць, наступний після проведення донарахування) по квітень 2020 року (місяць, що передує місяцю виплати), а не з 05.03.2012 року по 29.05.2020 року, як просить позивач.
Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відсутність відповідного бюджетного фінансування органу Пенсійного фонду України для своєчасної виплати нарахованої на виконання рішення суду пенсії не звільняє пенсійний орган від обов`язку компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати відповідно до вищевказаних норм.
Більше того, тривала протиправна бездіяльність відповідача щодо нарахування недоплачених сум пенсії лише у 2017 році не може обгрунтовуватись ні неналежністю фінансування ні іншими причинами, а тому висновки суду першої інстанції про те, що компенсація втрати частини доходів має обчислюватись з часу здійснення відповідачем нарахування таких сум є помилковими.
Зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень  ст.ст. 1-3 Закону № 2050, окремих положень постанови Кабінету Міністрів України № 159 від 21.02.2001 року, якою затверджено «Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати» (далі – Порядок) дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.
У даній справі судом встановлено, що нарахування та виплата позивачу пенсії відбулись на виконання судового рішення за період з 21.09.2010 року по 21.03.2011 року (сторонами не заперечувалось) та проведена 29.05.2020 року. Порушення строків сплати відповідачем пенсії носило триваючий характер, оскільки належні позивачу з 2010 року кошти виплачені лише в травні 2020 року.
Відповідно до ч.2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Отже, колегія суддів вважає необхідним вийти за межі позовних вимог, оскільки виплата компенсації втрати частини доходу внаслідок несвоєчасної виплати пенсії у відповідності до положень Закону № 2050 підлягає за період з 21.09.2010 року по квітень 2020 року.
Оскільки тривале не нарахування та невиплата пенсії за минулі періоди сталися з вини відповідача, зокрема призначення і виплати позивачу заниженого розміру пенсії, то останній має право на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасним отриманням щомісячних пенсійних виплат, донарахованих йому на підставі рішення суду.
Стосовно виплати зазначеної компенсації за травень 2020 року, колегія суддів зазначає, що відповідно до п. 4 Порядку індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід до розрахунку не включається. Так як у травні 2020 року здійснено всі компенсаційні виплати, компенсація за даний період не нараховується. Висновки суду першої інстанції щодо кінцевого строку виплати компенсації є вірними.
Відповідно до п.7 Порядку компенсація проводиться за рахунок джерел, з яких здійснюються відповідні виплати, зокрема, коштів  Пенсійного  фонду,  фонду  соціального  страхування з тимчасової   втрати  працездатності,  фонду  загальнообов`язкового державного  соціального  страхування  на випадок безробіття, фонду соціального  страхування  від  нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, інших цільових соціальних фондів, а також коштів, що спрямовуються на їх виплату з бюджету.
З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, через що рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям постанови про часткове задоволення позовних вимог. 
Керуючись ст.ст. 308,311,315,317,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -
          
                                               п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Рівненського окружного адміністративного суду  від 15 січня 2021 року у справі № 460/7364/20 скасувати та прийняти постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати".
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" за період з 21.09.2010 року по квітень 2020 року.
В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду лише з підстав, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	А. Р. Курилець 	
судді	 	О. І. Мікула 	
 	 	М. А. Пліш  	
Повне судове рішення складено 21 квітня 2021 року.