ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2021 року	Львів	Справа № 140/3928/19 пров. № А/857/14186/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:                                        Гуляка В.В.
суддів:                                                              Коваля Р.Й., Святецького В.В.
за участі секретаря судового засідання:           Хітрень О.Ю. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м.Києві, 
на додаткове рішення Волинського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2020 року (суддя – Ксензюк А.Я., час ухвалення – не зазначений, місце ухвалення – м. Луцьк, дата складання повного тексту – 06.10.2020р.), 
в адміністративній справі №140/3928/19 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві, 
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимог та рішення,

                                                             встановив:

У грудні 2019 року позивач ФОП ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача ДПС у м. Києві, в якому просив: 
1) визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві від 15.05.2019р. №0035614204 - яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 18213287,70 грн. (з яких: 12142191,80 грн. – зa основним платежем та 6071095,90 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями);
2) визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві від 15.05.2019р. №0035624204 - яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір на загальну суму 1517773,95 грн. (з яких: 1011849,30 грн. - зa основним платежем та 505924,65 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями); 
3) визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві від 15.05.2019р. №0035644204 – яким застосовано штрафні санкції за платежем податок на додану вартість в сумі 483,34 грн.;
4) визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві від 15.05.2019р. №0035704204 – яким застосовано штрафні санкції зa платежем адмін. штрафи тa інші санкції в сумі 510 грн.;
5) визнати протиправною і скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) ГУ ДФС у м. Києві зі сплати єдиного внеску від 14.05.2019р. №Ф-532-03 на суму 39440,82 грн.;
6) визнати протиправною і скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) ГУ ДФС у м. Киві зі сплати єдиного внеску від 15.05.2019р. №Ф-154 на суму 193610,27 грн.;
7) визнати протиправним і скасувати рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 15.05.2019р. №0035714204 на суму 26566,14 грн.;
8) визнати протиправною і скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) ГУ ДФC у м. Києві зі сплати єдиного внеску від 09.08.2019p. №Ф-532-03 на суму 262371,41 грн.;
9) судові витрати, в тому числі витрати на професійну правничу допомогу, покласти на відповідача. 
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 14.09.2020 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві від 15.05.2019 р. №0035614204, №0035624204, №0035644204 та №0035704204. Визнано протиправними та скасовано вимоги ГУ ДФС у м. Києві  про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску від 14.05.2019 року №Ф-532-03, від 15.05.2019 р. №Ф-154, від 09.08.2019 року №Ф-532-03. Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ДФС у м. Києві про застосування штрафних санкцій за донарахування фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 15.05.2019р. №0035714204. Стягнуто на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в розмірі  9605,00 гривень. 
24 вересня 2020 року позивач ФОП ОСОБА_1 звернувся до Волинського окружного адміністративного суду із заявою про винесення додаткового рішення, яким вирішити питання про відшкодування за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві понесених позивачем судових витрат: на послуги правничої допомоги - 12000 грн. та оплату судової економічної експертизи - 24516 грн.. 
Волинський окружний адміністративний суд 01.10.2020 року прийняв додаткове рішення в порядку статті 252 КАС України, яким заяву ФОП ОСОБА_1 про відшкодування судових витрат задоволив частково. Стягнув на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м.Києві понесені витрати на правову допомогу у розмірі 6000 грн. та 24516 грн. понесених витрат по оплаті експертизи. У стягненні решти суми витрат відмовив. 
З додатковим рішенням суду першої інстанції від 01.10.2020 року не погодився відповідач ГУ ДПС у м. Києві та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що підстав для задоволення заяви  про стягнення судових витрат не має. 
За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати додаткове рішення суду першої інстанції від 01.10.2020 року в частині задоволених позовних вимог про відшкодування витрат на правничу допомогу та витрат на послуги з проведення експертизи. Прийняти нове рішення про відмову в задоволенні вимог в цій частині. 
Позивач ФОП ОСОБА_1 подав заперечення (відзив) на апеляційну скаргу відповідача ГУ ДПС в м. Києві на додаткове рішення суду першої інстанції від 01.10.2020 року, у якому висловив незгоду з її доводами. Просить наведену вище апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржене додаткове рішення суду – без змін. 

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, який заперечив вимоги апеляційної скарги, представника відповідача в режимі відеоконференції, який підтримав вимоги апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу слід задоволити, з урахуванням наступного. 

Згідно з ч.1 ст.252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. 
Колегія суддів враховує, що оскільки в рішенні Закарпатського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2020 рок не вирішувалося питання про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу, отриману в суді першої інстанції, тому були підстави для ухвалення додаткового судового рішення з цього питання. 
Так, згідно з ч.1 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 
Відповідно до п.1 ч.3 статті 132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. 
Відповідно до ч.1 ст.134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. 
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч.2 ст.134 КАС України). 
Відповідно до ч.3 ст.134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 
Згідно з ч.4 ст.134 КАС України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 
Відповідно до ч.5 ст.134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 
Отже, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати, які вирішуються в порядку, визначеному статтями 132, 134 КАС України, а також із врахуванням положень статті 139 КАС України. 
Разом з тим, згідно постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2021 року апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві – задоволено. Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2020 року в адміністративній справі №140/3928/19 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимог та рішення – скасовано та прийнято нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 – відмовлено. 
Колегією суддів апеляційного суду встановлено, що позовні вимоги являються безпідставними і задоволенню не підлягають. 
Враховуючи встановлене, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для стягнення із відповідача на користь позивача понесених судових витрат на правову допомогу та витрат по оплаті експертизи. 
З врахуванням наведеного, оскаржене додаткове рішення суду першої інстанції від 01 жовтня 2020 року необхідно скасувати, відмовивши у задоволенні заяви ФОП ОСОБА_1 про стягнення судових витрат. 
Таким чином, апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню. 
Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд –

                                                      постановив: 

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві – задоволити. 
Додаткове рішення Волинського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2020 року в адміністративній справі №140/3928/19  за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимог та рішення – скасувати, та прийняти нову постанову, якою у задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення судових витрат – відмовити. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її прийняття (проголошення), а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення - протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	В. В. Гуляк 	
судді	 	Р. Й. Коваль 	
 	 	В. В. Святецький  	
Повний текст постанови складено 12.04.2021 року