ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/655/21 Справа № 202/729/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Шофаренко Ю. Ф. Суддя у 2-й інстанції - Піскун  О. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

17 травня 2021 року                                                                м. Дніпро
Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 лютого 2021 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , 
у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 130 КУпАП, 
ВСТАНОВИВ:
       Зміст оскарженого судового рішення. 
       Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 лютого 2021 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно  ОСОБА_1  визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 років без оплатного вилучення транспортного засобу та стягнуто судовий збір.
Згідно з постановою суду першої інстанції, 22.01.2021 року о 14 год. 00 хв. в м. Дніпро по вул. Янтарна, 71а, водій ОСОБА_2 керував авто Volkswagen Passat н/з НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: розширені зіниці очей не реагують на світло, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_2 відмовився в присутності двох свідків: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 3 ст. 130 КУпАП. Порушення вчинено двічі протягом року.
       Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала. 
       В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк апеляційного оскарження, скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі.
Зазначає, що він не був обізнаний про наявність оскарженої постанови, про час та дату судового розгляду в суді першої інстанції його не повідомляли, а копію постанови він отримав лише 23 березня 2021 року. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що у справі відсутні докази його винуватості, зокрема пояснення свідків не є належними доказами, оскільки вони не містять суті правопорушення та ознак сп`яніння, які начебто були виявлені, а також не зазначено від проходження якого саме огляду він відмовився. Також зазначає про розбіжності в письмових поясненнях свідків. Крім того, дії працівників поліції носили формальний характер і були спрямовані виключно на притягнення його до адміністративної відповідальності, що підтверджується й тим, що його не відсторонили від керування транспортним засобом.
Позиції учасників апеляційного розгляду.
В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явився, про час та дату апеляційного розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, що відповідно до ч. 2 ст. 268, ч. 6 ст. 294 КУпАП не перешкоджає розгляду справи без його участі.
Мотиви апеляційного суду.
Щодо строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції.
Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником... Апеляційна скарга, подана після її закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Вирішуючи питання про поновлення строку апеляційного оскарження, апеляційний суд враховує, що ОСОБА_1 не був присутній в судовому засіданні в суді першої інстанції, підтверджень про направлення йому копію постанови у справі відсутні, копію постанови він отримав лише 23 березня 2021 року і 01 квітня 2021 року подав апеляційну скаргу, у зв`язку з чим апеляційний суд доходить висновку про необхідність поновлення ОСОБА_1 строку апеляційного оскарження. 
Щодо доводів апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції та її скасування.
Відповідно до змісту ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
       З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
       Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції зазначених вимог закону дотримався в повному обсязі, а доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права є не обґрунтованими, з таких підстав.
Зміст доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 зводиться до того, що у справі відсутні докази його винуватості, зокрема пояснення свідків не є належними доказами, оскільки вони не містять суті правопорушення та ознак сп`яніння, які начебто були виявлені, а також не зазначено від проходження якого саме огляду він відмовився. 
Разом з тим, винуватість ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 100778 від 22.01.2021 року, письмовими поясненнями свідків: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , витягом з картки обліку адміністративних правопорушень, відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, відповідно до яких ОСОБА_2 дійсно вчинив зазначене правопорушення за вищевикладених обставин.
Згідно до картки обліку адміністративного правопорушення, гр. ОСОБА_1 неодноразово було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП.
Відповідно до письмових пояснень свідків: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які зазначили, що в їх присутності поліцейські запропонували пройти гр. ОСОБА_2 медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, на що останній відмовився, що також підтверджується наявним у матеріалах справи відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, який вже двічі протягом року притягався до адміністративної відповідальності та відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Однак ОСОБА_1 знехтував вимогами закону, не виконав вимог п. 2.5 ПДР України, та відмовився від проходження медичного огляду, за що передбачена відповідальність ч. 3 ст. 130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги про недопустимість як доказів письмових пояснень свідків, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки вони можуть бути доказами у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 251 КУпАП, а їх зміст узгоджується з іншими доказами по справі, зокрема відеозаписом з боді-камер поліцейських.
Всі обставини, які мають значення для даної категорії справи зафіксовані на відеозаписі, у зв`язку з чим апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції щодо правової оцінки цього доказу, який є достовірним, належним та допустимим. 
Під час дослідження матеріалів справи, зокрема відеозаписів події правопорушення, апеляційним судом не встановлено порушень вимог ст. 266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року та Інструкцій, затверджених спільним наказом МОЗ і МВС № 1452/735 від 09.11.2015 року та наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року, які мали б наслідок закриття провадження у справі.
Отже, при розгляді справи порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП в редакції Закону № 1446-VIII від 07.07.2016. 
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання ОСОБА_1 задовольнити та поновити строк апеляційного оскарження.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 лютого 2021 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно  ОСОБА_1  за ч. 3 ст. 130 КУпАП залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

         Суддя                                                                О.П. Піскун