ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2021 року 
м. Київ
справа № 826/16110/18
адміністративне провадження № К/9901/5256/20,  К/9901/5341/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого судді Єзерова А.А., суддів Кравчука В.М., Стародуба О.П., 

за участю секретаря судового засідання Мороз Ю.М. 
представника позивача: адвокат Ільєнок Є.М.
представника відповідача: Полець Д.М.,
та представника третьої особи: Сіденко В.О.
розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу 
за касаційними скаргами Кабінету Міністрів України та Фонду державного майна України
на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.10.2019 (колегія суддів у складі: головуючого судді Качура І.А., суддів Келеберди В.І. Амельохіна В.В.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.01.2020 (колегія суддів у складі: головуючого судді Епель О.В., суддів Карпушової О.В., Степанюка А.Г.)
у справі № 826/16110/18 
за позовом Публічного акціонерного товариства "Сумихімпром"
до Кабінету Міністрів України, 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Фонд державного майна України, 
про визнання протиправними та скасування розпоряджень.

РУХ СПРАВИ

1.          До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Публічне акціонерне товариство «Сумихімпром» з позовом до Кабінету Міністрів України, третя особа: Фонд державного майна України, в якому просило:
-          визнати протиправним та скасувати розпорядження Кабінету Міністрів України від 10.05.2018 №358-р в частині включення ПАТ «Сумихімпром» до Переліку об`єктів великої приватизації державної власності, що підлягають приватизації у 2018 році;
-          визнати протиправним та скасувати розпорядження Кабінету Міністрів України від 16.01.2019 №36-р "Про затвердження переліку об`єктів великої приватизації державної власності" в частині включення ПАТ «Сумихімпром» до Переліку об`єктів великої приватизації державної власності.
2.          Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.10.2019, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.01.2020, позов задоволено:
-          визнано протиправним та скасовано розпорядження Кабінету Міністрів України від 10 травня 2018 року №358-р в частині включення ПАТ "Сумихімпром" до Переліку об`єктів великої приватизації державної власності, що підлягають приватизації у 2018 році;
-          визнано протиправним та скасовано розпорядження Кабінету Міністрів України від 16 січня 2019 року №36-р «Про затвердження переліку об`єктів великої приватизації державної власності» в частині включення ПАТ "Сумихімпром" до Переліку об`єктів великої приватизації державної власності.
3.          У касаційних скаргах Кабінет Міністрів України та Фонд державного майна України із посиланням на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просили скасувати оскаржувані судові рішення та постановити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

4.          Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ПАТ «Сумихімпром» належить до державних підприємств групи «Г», тобто тих, що мають стратегічне значення.
5.          13.07.2007 Фондом державного майна України прийнято наказ № 1-ДПК, яким відповідно до статті 12 Закону України «Про приватизацію державного майна» вирішено здійснити приватизацію ВАТ «Сумихімпром».
6.          27.08.2008 ФДМ України прийнято наказ № 984 про призупинення приватизації ВАТ  «Сумихімпром», а в наступному наказом ФДМ України № 3951 визнано зазначений наказ № 984 таким, що втратив чинність. 
7.          Ухвалою господарського суду Сумської області від 24.10.2011 у справі №5021/2509/2011 порушено провадження про банкрутство ПАТ «Сумихімпром».
8.          Ухвалою господарського суду Сумської області від 30.10.2012 по справі №5021/2509/2011 введено процедуру санації  ПАТ «Сумихімпром» строком на дванадцять місяців.
9.          Згодом строк процедури санації ПАТ «Сумихімпром» неодноразово продовжувався, і на час звернення позивача до суду з цим позовом санація не завершена.
10.          12.05.2015 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 271, якою затверджено Перелік об`єктів державної власності, що підлягають приватизації у 2015 - 2017 роках, до якого було включено ПАТ «Сумихімпром».
11.          Наказом Фонду державного майна України від 19.05.2015 № 740 затверджено Перелік об`єктів групи В, Г, Е, які підлягають продажу в 2015 році, серед них, крім інших, вказано ПАТ  «Сумихімпром».
12.          На виконання постанови КМУ від 12.05.2015 № 271 Фондом державного майна України прийнято наказ від 20.01.2017 № 71, яким затверджено Перелік об`єктів групи В, Г, Е, що підлягають продажу в 2017 році.
13.          Наказом Фонду державною майна України від 13.12.2017 № 1869 затверджено план-графік виставлення об`єктів груп В, Г, Е на продаж в 2018 році, до якого наказом від 27.03.2018 № 448 включено і ПАТ «Сумихімпром».
14.          20.02.2018 заступником Голови ФДМ України затверджено Рекомендації щодо встановлення початкової ціни пакета акцій ПАТ «Сумихімпром».
15.          10.05.2018 Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження №358-р, яким затверджено Перелік об`єктів великої приватизації державної власності, що підлягають приватизації у 2018 році.
16.          До вказаного Переліку, зокрема, включено ПАТ «Сумихімпром».
17.          16.01.2019 Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження №36-р, яким затверджено перелік об`єктів великої приватизації державної власності, до якого, зокрема, включено ПАТ «Сумихімпром».
18.          У зазначених розпорядженнях наявна примітка «*» наступного змісту: «Приватизація об`єкта здійснюється відповідно до абзацу четвертого пункту 2 розділу V «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» від 18.01.2018 № 2269-VІІІ.
19.          Разом з тим, така примітка «*» не вказана щодо процедури проведення приватизації ПАТ  «Сумихімпром».  
20.          Відповідно до пункту другого розділу V (Прикінцеві та перехідні положення) Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» від 18.01.2018 № 2269-VІІІ приватизація (продаж) об`єктів, щодо яких рішення про приватизацію було прийнято до набрання чинності цим  Законом, здійснюється та завершується відповідно до вимог цього  Закону, окрім певних випадків. 
21.          Позивач вважає, що приватизація ПАТ «Сумихімпром» відповідно до пункту другого розділу V (Прикінцеві та перехідні положення) Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» від 18.01.2018 № 2269-VІІІ має здійснюватися відповідно до Закону України «Про приватизацію державного майна» від 04.03.1992 №2163-XII.
22.          Окремо, позивач зазначав, що головною проблемою підприємства є високий рівень зносу основних виробничих фондів та застарілість технологій. Єдиним виходом з ситуації є залучення приватних інвестиційних коштів, для чого необхідно потрібно провести реалізацію державного пакету акцій ПАТ, яка забезпечить підтримання сталої конкурентоспроможності підприємства на світових ринках. В рамках процедур підготовки до приватизації, передбачених Законом України «Про приватизацію державного майна» від 04.03.1992 №2163-XII, було проведено низку заходів таких як проведення аудиту, інвентаризація, оцінка об`єкта приватизації. Проведення приватизації за вимогами Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» від 18.01.2018 № 2269-VІІІ (фактично наново) затягнеться на невизначений термін і є перешкодою реалізації права позивача на фінансове оздоровлення та залучення інвестиційних коштів.
23.          З огляду на зазначене, позивач, вважаючи протиправними розпорядження КМУ від 10.05.2018 №358-р та від 16.01.2019 № 36-р в частині ПАТ «Сумихімпром», звернувся з цим позовом до адміністративного суду.

III. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

24.          Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що віднесені до відома КМУ процедурні питання були врегульовані ним шляхом прийняття спірного розпорядження від 10.05.2018 №358-  р, а в наступному розпорядження від 16.01.2019 № 36-р, як похідному, підлягали здійсненню за попереднім Законом України «Про приватизацію державного майна» від 04.03.1992 №2163-XII, який був чинним під час процедури приватизації ПАТ «Сумихімпром» (далі - Закон № 2163-XII, старий закон), однак безпідставно та протиправно були впроваджені за Законом України «Про приватизацію державного і комунального майна» від 18.01.2018 № 2269-VІІІ (далі - Закон № 2269-VІІІ, новий закон), без урахування регламентованих ним особливостей.
25.          Окремо суд апеляційної інстанції зазначив, що в такому випадку підставами звернення позивача до суду є незгода з порядком виконання КМУ наданих йому владно-управлінських повноважень, що є однією з визначальних ознак адміністративного спору, а не врегулювання спору щодо приватизації майна, що може розглядатися господарським судом.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

26.          Кабінет Міністрів України та Фонд державного майна України у своїх касаційних скаргах звертають увагу (касаційні скарги сформульовані по різному, але суть зводиться до одного), що:
а) суди розглянули справу без врахування правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 06.11.2019 (справа №826/367/16); на переконання відповідача та третьої особи спір про включення суб`єкта господарювання до переліку об`єктів, що підлягають приватизації, не є публічно-правовим та не належить до юрисдикції адміністративних судів; відповідач наголошує, що спірні правовідносини тотожні справі №826/367/16 і суд апеляційної інстанції повинен був закрити провадження у справі; третя особа звертає увагу на вимоги статті 20 ГПК України, відповідно до яких господарські суди розглядають справи щодо приватизації майна (крім приватизації державного житлового фонду);
б) включення позивача до оскаржуваних розпоряджень жодним чином не свідчить про порушення його прав; під час розгляду справи позивач не обґрунтував, у чому полягає реальне порушення його прав спірними розпорядженнями;
в) суди невірно тлумачать норми Закону № 2163-XII та Закону № 2269-VІІІ; в цьому випадку відсутні передбачені пунктом 2 розділу V «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2269-VІІІ обставини, за наявності яких розпочата приватизація завершується за старим законом; дійсність висновку про вартість об`єкта необхідно співвідносити з датою укладення договору купівлі-продажу, а тому оцінка державного пакета акцій ПАТ «Сумихімпром» не може бути визнана дійною за встановлених судами обставин.

VІ. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

27.          Суд перевірив доводи касаційних скарг, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і дійшов висновку про необхідність скасування судових рішень із закриттям провадження у справі з таких підстав.
28.          .До компетенції адміністративних судів, на час розгляду справи судами попередніх інстанцій, належали публічно-правові спори, в яких хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
29.          Наведене узгоджується і з положеннями статей 2, 4, 19 чинного КАС України, які закріплюють завдання адміністративного судочинства, визначення понять публічно-правового спору та суб`єкта владних повноважень, а також межі юрисдикції адміністративних судів.
30.          Водночас, неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
31.          Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.
32.          Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
33.          Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні врахувати суб`єктний склад спірних правовідносин, одним з яких є участь суб`єкта владних повноважень, визначити характер правовідносин, з яких виник спір, і мету пред`явлення позову.
34.          Позивач покликається на протиправність розпорядження Кабінету Міністрів України від 10.05.2018 №358-р в частині включення ПАТ «Сумихімпром» до Переліку об`єктів великої приватизації державної власності, що підлягають приватизації у 2018 році та розпорядження Кабінету Міністрів України від 16.01.2019 №36-р "Про затвердження переліку об`єктів великої приватизації державної власності" в частині включення ПАТ «Сумихімпром» до Переліку об`єктів великої приватизації державної власності.
35.          Отже, позивач фактично не погоджується із включенням його до Переліку об`єктів приватизації державної власності.
36.          Таким чином, цей спір пов`язаний із приватизацією об`єкта державної власності - ПАТ «Сумихімпром».
37.          Відповідно до частини першої статті 2 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
38.          Відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням
39.          Згідно із ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: 2) справи у спорах щодо приватизації майна, крім спорів про приватизацію державного житлового фонду.
40.          Беручи до уваги наведене, зважаючи на суть правовідносин, колегія суддів дійшла висновку, що спір про включення суб`єкта господарювання до переліку об`єктів державної власності, що підлягають приватизації не є публічно-правовим та не належить до юрисдикції адміністративних судів.
41.          З огляду на наведене, колегія суддів зазначає, що цей спір має вирішуватися в порядку господарського судочинства.
42.          Аналогічна правова позиція щодо визначення судової юрисдикції у справах з аналогічним предметом позову міститься, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 у справі № 461/9726/14-а, від 29.01.2019 у справі №805/2495/17-а, від 18.06.2019 у справі  № 826/25126/15, від 18.09.2019 у справі 461/1452/16а (2а/461/214/16) та від 06.11.2019 у справі №826/367/16. 
43.          Суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку повністю або частково і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, установлених статтями 238, 240 КАС України.
44.          Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, визначених статтею 19 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів касаційної скарги (стаття 354 КАС України).
45.          Пунктом 5 частини першої статті 349 цього ж Кодексу передбачено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі.
46.          Отже, оскаржувані рішення підлягають скасуванню із закриттям провадження у справі.
47.          Відповідно до ч. 1 ст. 354 КАС України Суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку повністю або частково і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, визначених статтею 19 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів касаційної скарги.
48.          Відповідно до ч. 1 ст. 239 КАС України якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи. Суд касаційної інстанції повинен також роз`яснити позивачеві про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. Заява подається до суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі.
49.          Зважаючи на вищенаведене, позивачу слід роз`яснити право протягом десяти днів з дня отримання цієї постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією. У разі неподання такої заяви, справу буде повернено до суду першої інстанції.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 354, 356, 359 КАС України, Суд 
П О С Т А Н О В И В:
Касаційні скарги Кабінету Міністрів України та Фонду державного майна України задовольнити частково. 
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.10.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.01.2020 у справі №826/16110/18 скасувати. 
Провадження у справі закрити.
Роз`яснити позивачеві, що він має право протягом 10 днів з дня отримання ним цієї постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Повний текст постанови складено 02.06.2021.

Суддя-доповідач                                                                                А.А. Єзеров

Суддя                                                                                                    В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                    О.П. Стародуб