Ухвала        
07 квітня 2021 року
м. Київ
справа № 461/5732/20
провадження № 61-355ск21
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., 
Коломієць Г. В.,
розглянув заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Юхименка Руслана Івановича, про відвід судді Верховного Суду Луспеника Д. Д. у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Оксі Банк» про захист прав споживачів та зобов`язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою акціонерного товариства «Оксі Банк» на рішення Галицького районного суду м. Львова від 25 серпня 2020 року та постанову Львівського апеляційного суду 
від 03 грудня 2020 року,
ВСТАНОВИВ:
У липні 2020 року  ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним вище позовом.
Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 25 серпня 2020 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду 
від 03 грудня 2020 року, позов ОСОБА_1 задоволено. Зобов`язано акціонерне товариство «Оксі Банк» (далі - АТ «Оксі Банк») протягом п`яти робочих днів з моменту вступу рішення у даній справі в законну силу виконати умови пункту 3.1.3 кредитного договору від 17 липня 2009 року 
№ 201/09/1, а саме: видати ОСОБА_1 довідку про погашення заборгованості за кредитним договором № 201/09/1 в межах Генерального договору на здійснення кредитних операцій від 17 липня 2009 року 
№ 02/09-ГД. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
04 січня 2021 року АТ «Оксі Банк» звернулося до Верховного Суду 
із касаційною скаргою на рішення Галицького районного суду м. Львова 
від 25 серпня 2020 року та постанову Львівського апеляційного суду 
від 03 грудня 2020 рок (надійшла до суду 11 січня 2021 року).
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду 
від 28 січня 2021 року касаційну скаргу АТ «Оксі Банк» залишено без руху 
з наданням строку для усунення її недоліків.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 лютого 2021 року відкрито касаційне провадження у справі № 461/5732/20 за касаційною скаргою АТ «Оксі Банк» на рішення Галицького районного суду м. Львова від 25 серпня 2020 року та постанову Львівського апеляційного суду від 03 грудня 2020 року, витребувано із Галицького районного суду м. Львова вищевказану цивільну справу, зупинено виконання рішення Галицького районного суду м. Львова 
від 25 серпня 2020 року до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
04 квітня 2021 року представник ОСОБА_1 - адвокат Юхименко Р. І., звернувся до Верховного Суду із заявою про відвід судді Верховного СудуЛуспеника Д. Д. 
Заявник, посилаючись на пункти 3, 5 частини першої статті 36 ЦПК України, вважає обґрунтованими сумніви в неупередженості та об`єктивності судді Верховного Суду Луспеника Д. Д., оскільки, на його думку, суд безпідставно зупинив виконання рішення Галицького районного суду м. Львова 
від 25 серпня 2020 року у справі № 461/5732/20 до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Розглянувши заяву, а також матеріали касаційного провадження, Верховний Суд дійшов таких висновків.
Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.
Відповідно до пунктів 3, 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.
Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (частина четверта статті 36 ЦПК України).
У частині четвертій статті 10 ЦПК України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року 
і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.
У рішенні ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» (№ 33949/02, § 49-52, 
від 09 листопада 2006 року) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи 
є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.
Верховний Суд, оцінюючи наявність підстав для відводу за суб`єктивним критерієм, констатує відсутність підстав стверджувати, що суддя 
Луспеник Д. Д. виявляє особисту упередженість. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного.
За об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.
Разом із тим, доводи заяви про відвід судді Верховного Суду 
Луспеника Д. Д. по своїй суті зводяться до незгоди заявника із прийнятим судом процесуальним рішенням, що відповідно до статті 36 ЦПК України не є підставою для відводу судді.
При цьому, доводи заяви не містять посилання на обставини, які б давали підстави для висновку про необ`єктивність та упередженість судді Верховного Суду Луспеника Д. Д.
Водночас, Верховний Суд наголошує на тому, що необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є так само порушенням права на справедливий суд, як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді.
Отже, оскільки суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви про відвід судді Верховного Суду Луспеника Д. Д., тому відповідно до частини третьої статті 40 ЦПК України питання про відвід судді підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.
Керуючись статтями 33, 36, 40 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Юхименка Руслана Івановича, про відвід судді Верховного Суду 
Луспеника Д. Д. у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Оксі Банк» про захист прав споживачів та зобов`язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою акціонерного товариства «Оксі Банк» на рішення Галицького районного суду м. Львова від 25 серпня 2020 року та постанову Львівського апеляційного суду 
від 03 грудня 2020 року визнати необґрунтованою.
Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Юхименка Руслана Івановича, про відвід судді Верховного Суду 
Луспеника Д. Д. передати для вирішення зазначеного питання, у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, іншому судді.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                          Д. Д. Луспеник
 
                                                                                                              Б.І. Гулько
 
                                                                                                               Г. В. Коломієць