УХВАЛА

05 квітня 2021 року 
м. Київ

Справа №  910/3579/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Губенко Н. М. - головуючий, Бакуліна С. В., Кролевець О. А., 

розглянувши матеріали касаційної скарги Обслуговуючого кооперативу "Промінь-Київ"

на рішення Господарського суду міста Києва
у складі судді Ягічевої Н. І.
від 17.09.2020 та
на постанову Північного апеляційного господарського суду 
у складі колегії суддів: Руденко М. А., Дідиченко М. А., Пономаренко Є. Ю.
від 09.02.2021

за позовом Дочірнього підприємства "КиївГазЕнерджи"
до Обслуговуючого кооперативу "Промінь-Київ"
про стягнення 108 345,34 грн (з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог),

ВСТАНОВИВ:

В березні 2020 року Дочірнє підприємство "КиївГазЕнерджи" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Обслуговуючого кооперативу "Промінь-Київ" про стягнення основного боргу в суму 74 300,61 грн за поставлений, але неоплачений природній газ, пені в сумі 9 708,25 грн, 3% річних в сумі 6 878,07 грн та інфляційних втрат в сумі 17 458,41 грн, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.09.2020 у справі № 910/3579/20 позовні вимоги задоволено повністю.

Постановою від 09.02.2021 Північний апеляційний господарський суд залишив без змін рішення Господарського суду міста Києва від 17.09.2020 у справі № 910/3579/20. 

09 березня 2021 року Обслуговуючий кооператив "Промінь-Київ" звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 17.09.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 09.02.2021 у справі № 910/3579/20.

Перевіривши матеріали касаційної скарги Обслуговуючого кооперативу "Промінь-Київ", Суд дійшов висновку, що слід відмовити у відкритті касаційного провадження з огляду на наступне. 

За приписами пункту 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 287  Господарського процесуального кодексу України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, передбачених підпунктами "а"-"г" цієї норми.

Згідно з частиною 5 статті 12  Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За змістом частини 7 зазначеної статті для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

У пункті 1 частини 1 статті 163 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Предметом позову у цій справі є стягнення 108 345,34 грн, що є меншим, ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 2021 рік - 227 000,00 грн), а тому у розумінні Господарського процесуального кодексу України справа № 910/3579/20 є малозначною.

Рекомендацією № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 Рекомендації, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. 

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23 жовтня 1996 року; "Brualla Gomez de la Torre v. Spain" від 19 грудня 1997 року).

Таким чином, законодавець надав Верховному Суду право використовувати процесуальний фільтр, закріплений у частині 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України і це повністю узгоджується з положеннями статті 129 Конституції України, завданнями та принципами господарського судочинства.

У пункті 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України передбачено випадки наявності підстав для перегляду у касаційному порядку малозначної справи, а саме:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; 
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; 
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

У касаційній скарзі Обслуговуючий кооператив "Промінь-Київ" зазначає, що: "судові рішення першої та апеляційної інстанції у цій справі позбавили його можливості спростувати правомірність зарахування позивачем платежу, здійсненого відповідачем у період дії Договору постачання природного газу (для споживачів, що не є побутовими) № 221239/Е від 03.01.20217 за платіжним дорученням № 1265184224 від 10.02.2017 на суму 37 829,44 грн за поставку газу у січні 2016 року, встановлену оскаржуваними судовими рішеннями, при розгляді іншої справи, через закінчення строку позовної давності, в межах якого, відповідач міг би звернутись до суду за захистом свого права".

Проте такі доводи Обслуговуючого кооперативу "Промінь-Київ" Судом до уваги не беруться, оскільки підпунктом "б" пункту 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що виключним випадком для перегляду малозначної справи у касаційному порядку є те, що особа, яка подає касаційну скаргу, позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи. Зазначений виключний випадок можливості касаційного оскарження обумовлює наявність розгляду іншої справи, в якій сторона позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскаржуваними судовими рішеннями. Водночас скаржник не зазначає про існування такої іншої справи, а обмежується лише припущеннями щодо можливості її існування в майбутньому.

Зважаючи на викладене, Суд дійшов висновку про відсутність підстав, передбачених пунктом "б" пункту 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального України для перегляду у касаційному порядку малозначної справи.

Крім того, в касаційній скарзі Обслуговуючий кооператив "Промінь-Київ" посилається на те, що рішення Господарського суду міста Києва від 17.09.2020 та постанова Північного апеляційного господарського суду від 09.02.2021 у справі № 910/3579/20 оскаржуються з підстав, передбачених частиною 3 статті 310 Господарського процесуального кодексу України. Однак Суд звертає увагу, що це є підставою касаційного оскарження судових рішень, передбаченою пунктом 4 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, натомість норма пункту 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України передбачає виключні випадки для касаційного оскарження судових рішень, зокрема, у малозначних справах. При цьому тягар доказування наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, покладається на скаржника.

Верховний Суд зазначає, що учасники судового процесу мають розуміти, що визначені підпунктами "а"-"г" пункту 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України випадки є виключенням із загального правила, і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, оскільки в іншому випадку буде порушено принцип "правової визначеності".

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 12, 234, 287, 293 Господарського процесуального кодексу України, Суд 

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 910/3579/20 за касаційною скаргою Обслуговуючого кооперативу "Промінь-Київ" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.09.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 09.02.2021.

2. Копії ухвали надіслати учасникам справи.

3. Надіслати скаржнику касаційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами на 23 аркушах (у тому числі квитанція № 18Т0033WJ від 09.03.2021 про сплату 4 540,00 грн). Копію касаційної скарги залишити у Верховному Суді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий                                                                                       Н. М. Губенко

Судді                                                                                                   С. В. Бакуліна

                                                                                                                              О. А. Кролевець