Єдиний унікальний номер 243/4952/20 
Номер провадження 22-ц/804/909/21        

П О С Т А Н О В А
Іменем  У К Р А Ї Н И

12 травня 2021 року Донецький апеляційний суд колегією в складі:

головуючого судді-доповідача     Никифоряка Л.П.
суддів             Гапонова А.В., Новікової Г.В., 
за участі секретаря судового засідання    Кіпрік Х.В.

розглянувши відкрито в залі судових засідань Донецького апеляційного суду в м. Бахмут справу за позовом ОСОБА_1 до головного лікаря комунального підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Слов`янської районної ради Донецької області Холостової Тетяни Олександрівни, за участі третьої особи Національного агентства з питань запобігання корупції про захист трудових прав викривача, відшкодування майнової та моральної шкоди, в якій подано апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 22 січня 2021 року (головуючий у суді першої інстанції Гончарова А.О.), – 
  
В С Т А Н О В И В:

04 червня 2020 року ОСОБА_1 подав позов до головного лікаря комунального підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Слов`янської районної ради Донецької області - Підприємства Холостової Тетяни Олександрівни в якому виклав вимоги про визнання дій відповідача такими що порушують Закон України «Про запобігання корупції»; також висловив вимогу про визнання незаконним скорочення посади заступника головного лікаря з медичного обслуговування населення в Підприємстві і скасування абзацу першого пункту 1 відповідного наказу Підприємства від 05 червня 2019 року № 77-к/тр «Про скорочення чисельності штатних одиниць КП «ЦПМСД» Слов`янської районної ради Донецької області» та про зобов`язання поновити позивача на роботі. 
Також в позові заявлено вимогу про скасування наказу Підприємства від 26 березня 2020 року №1-с «Про накладення стягнення на лікаря-стажиста з ЗПСМ лікарської амбулаторії м. Миколаївка комунального підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Слов`янської районної ради Донецької ОСОБА_1 » та про відшкодування моральної шкоди у розмірі 30 000,00грн. 
В обґрунтування позову заявник посилався на те, що з боку головного лікаря вбачаються корупційні дії, які потребують службового розслідування, а позивач, як викривач, не отримує гарантований державою захист.

06 січня 2021 року Національне агентство з питань запобігання корупції - НАЗК звернулось до суду із заявою про забезпечення позову в якому вимагало зупинити дію наказів комунального підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Слов`янської районної ради Донецької області від 05 червня 2019 року №77-к/тр (про скорочення посади заступника головного лікаря з медичного обслуговування населення адміністративно-управлінського підрозділу); від 05 липня 2019 року №100-к/тр (про попередження ОСОБА_1 про наступне вивільнення); та від 21 грудня 2019 року №170-к/тр (про переведення ОСОБА_1 на посаду лікаря-стажиста із загальної практики сімейної медицини лікарської амбулаторії м. Миколаївка).
Заява НАЗК містить посилання на те, що рішення відповідача щодо скорочення посади позивача та його подальше переведення на менш оплачувану роботу є заходом негативного впливу до викривача у зв`язку з його повідомленням про кримінальне корупційне правопорушення.

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 22 січня 2021 року заяву НАЗК про забезпечення позову задоволено. Суд зупинив дію наказів головного лікаря комунального підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Слов`янської районної ради Донецької області від 05 червня 2019 року № 77-к/тр, від 05 липня 2019 року №100-к/тр та  від 21 грудня 2019 року №170-к/тр.

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 12 лютого 2021 року роз`яснено, що ухвала від 22 січня 2021 року про забезпечення позову в частині зупинення дії наказів має стосунок лише до ОСОБА_1 . 

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 висловила вимогу про скасування ухвали та вимагала відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову. 
Доводи апеляційної скарги зводились до того, що такого заходу забезпечення позову як зупинення дії актів індивідуальної дії не передбачено цивільним процесуальним законодавством України. 
Також незаконність та необґрунтованість ухвали суду на думку заявника полягала в тому, що не наведено жодного аргументу щодо необхідності забезпечення позову та незворотності наслідків в разі його незабезпечення. 
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 заперечив вимоги ОСОБА_2 . Обґрунтовував відзив тим, що в ухвалі суду дотримано вимоги чинного законодавства. 

У відзиві на апеляційну скаргу представник НАЗК заперечив вимоги ОСОБА_2 . Обґрунтовував відзив тим, що позивач повідомив про можливий корупційний злочин 12 грудня 2018 року та з цього часу є викривачем щодо якого не можуть застосовуватись заходи негативного впливу з боку особи щодо якої було таке повідомлення. 

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту ухвали, яка оскаржена, доводів апеляційної скарги та меж, в яких повинна здійснюватись перевірка, встановлюватися обставини і досліджуватися докази, вислухавши позивача та представника відповідача, за відсутності відповідача, повідомленої про час та місце судового розгляду належним чином, також за відсутності представника НАЗК, який у відзиві заявив про розгляд справи без нього, дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити.
Суд задовольнив заяву про забезпечення позову у даній справі з тих підстав, що заходи забезпечення позову відповідають заявленим вимогам, на пряму пов`язані з предметом спору та достатньо обґрунтованими є припущення з приводу того, що невжиття заходів забезпечення може ускладнити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду.

Висновки суду першої інстанції про правові підстави для задоволення позову узгоджуються із положеннями чинного законодавства. 

Частина перша та друга статті 149 ЦПК України передбачають, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову; та забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся. 

Наведеною нормою встановлена вимога про те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою.

Звертаючись в суд із позовом, ОСОБА_1 посилався на захист його порушених трудових прав, як негативний наслідок від повідомлення ним про дії керівника Підприємства, які він вважав такими, що охоплюються Законом України «Про запобігання корупції» і становлять корупційне правопорушення.

Предмет спору визначений в позовній заяві дає підстави для висновку про те, що між сторонами дійсно виник спір, при цьому апеляційний суд виходить з того, що обґрунтованість позовних вимог, достатність наданих доказів та переконливість наведеного обґрунтування не можуть бути предметом перевірки суду під час вирішення питання про забезпечення позову та ці питання підлягають з`ясуванню під час вирішення спору по суті.

Наявність самого по собі позову про захист прав викривача на підставі Закону України «Про запобігання корупції» – може бути підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Разом з тим, зазначаючи про відсутність такого заходу забезпечення позову як зупинення дії актів індивідуальної дії та неможливість вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог відповідач не врахував що саме обсяг трудових прав позивача як викривача у даній справі включено до предмету спору та саме ця обставина є предметом доказування. 

Частина десята статті 150 ЦПК України не допускає вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті, однак в абзаці 2 цієї статті передбачено, що обмеження не поширюється на забезпечення позову шляхом зупинення рішень, актів керівника або роботодавця про застосування негативних заходів впливу до позивача (звільнення, примушування до звільнення, притягнення до дисциплінарної відповідальності, переведення, атестація, зміна умов праці, відмова в призначенні на вищу посаду, відмова в наданні відпустки, відсторонення від роботи чи посади, будь-яка інша форма дискримінації позивача тощо) у зв`язку з повідомленням ним або його близькими особами про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень Закону України "Про запобігання корупції". 
Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення з урахуванням цієї норми є підставою для забезпечення позову

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, НАЗК підтвердило обставини з якими законодавець пов`язував можливість вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог; також факт повідомлення позивачем ОСОБА_1 про факти корупційних правопорушень.  

Отже доводи апеляційної скарги не спростовують фактичних обставин справи, встановлених судом і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Саме з такого розуміння вищезазначених обставин та норм процесуального права виходить суд апеляційної інстанції, та вважає що суд першої інстанції виконав вимоги закону про обґрунтованість та законність рішення суду, що відповідно до статті 374 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення та ухвалу суду без змін.  

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 року залишити без задоволення.

Ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 22 січня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня прийняття та касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 12 травня 2021 року. 

Судді