КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

	

Головуючий у суді першої інстанції: Войтенко Ю.В.
Єдиний унікальний номер справи № 759/8663/21
Апеляційне провадження № 33/824/2969/2021
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
17 червня 2021 року                                                                                                            м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ  Мережко М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Борт Павло Сергійович, на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 27 травня 2021 року щодо притягнення ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) до адміністративної відповідальності на підставі ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 27 травня 2021 року провадження по справі відносно ОСОБА_2 закрито у зв`язку з відсутністю у його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
На вказану постанову інший учасник ДТП - ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. У апеляційній скарзі просить постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд всебічно не дослідив матеріали справи, не дослідив всі наявні у матеріалах справи докази, не з`ясував всі обставини справи, наслідок чого безпідставно звільнив ОСОБА_2 від відповідальності. Вказує, що  суд першої інстанції не надав належну оцінку письмовим поясненням свідка ОСОБА_3 та не викликав її у судове засідання.
В судове засідання до Київського апеляційного суду з`явились ОСОБА_1 , його представник адвокат Борт П.С., які підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити із викладених підстав. Також у судовому засіданні взяв участь ОСОБА_2 , який заперечував проти доводів апеляційної скарги, вказував, що у його діях не було складу правопорушення, тому постанова суду першої інстанції є законною та не підлягає скасуванню.
Перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №1019954 від 13 квітня 2021 року, 13 квітня 2021, о 09 год. 30 хв. в м. Київ, Кільцева дорога (навпроти вул. Святошинська,4) водій керував ТЗ MAN НОМЕР_2 перед поворотом праворуч не врахував дорожню обстановку, не зайняв крайнє положення на проїзній частині та скоїв зіткнення з DAEWOO НОМЕР_3 , який рухався в попутному напрямку. При ДТП обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Відтак, за даними протоколу, ОСОБА_2 , порушив п. 10.4, 10.6 Правил дорожнього руху України, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП - порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення передбачена ст. 124 КУпАП.
Під час розгляду справи у суді першої інстанції ОСОБА_2 у судовому засіданні свою вину не визнав. Повідомив, що пересувався у крайньому правому ряду, пригальмував, включив покажчик повороту праворуч та, з урахуванням дорожньої обстановки та габаритів автомобіля, довжина якого складає близька 9 метрів, обрав необхідний для здійснення повороту радіус мав намір повернути праворуч, як відчув удар ззаду. На підтвердження своїх слів надав відеокамеру з відео реєстратора.
Також, в судовому засіданні в суді першої інстанції брав участь інший учасник ДТП ОСОБА_1 , який пяснив, що їхав у крайньому правому ряду, не змінював напрямок руху, мав невелику швидкість. Проте, ОСОБА_2 включив покажчик повороту ліворуч, після чогонесподівано почав повертати праворуч з другого ряду. У зв`язку з чим, ОСОБА_1 не міг уникнути вказаного зіткнення
Аналогічні пояснення сторони надали в апеляційному суді.
Пояснення ОСОБА_2 підтверджуються даними схеми ДТП, а саме: локалізацією та характером отриманих транспортними засобами ушкоджень, координатами розміщення автомобілів один відносно одного та відносно сталих орієнтирів. 
Із відеозапису з камери відеореєстратора, наданого ОСОБА_2 , вбачається, що автомобіль MAN НОМЕР_2, яким він керував, постійно рухається у крайній правій смузі, після чого займає лівіше положення, не змінючи смугу руху та починає виконувати поворот праворуч.
Згідно з п. 10.4 Правил дорожнього руху України перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку.
Відповідно до п. 10.6 Правил дорожнього руху України якщо транспортний засіб через свої габарити або інші причини не може виконати поворот чи розворот з відповідного крайнього положення, дозволяється відступити від вимог пункту 10.4 цих Правил, якщо це не суперечить вимогам заборонних чи наказових дорожніх знаків, дорожньої розмітки та не створить небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. У разі потреби, для забезпечення безпеки дорожнього руху, слід звернутися за допомогою до інших осіб.p>
Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Як визначено положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.      
Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно зі ст. 251 КУпАП,доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.
При цьому, Кодексом України про адміністративні правопорушення встановлюється чітка стадійність притягнення особи до відповідальності: виявлення правопорушення, фіксація правопорушення, формування доказової бази (матеріалів справи), розгляд справи про адміністративне правопорушення. Тобто, після виявлення факту вчинення правопорушення працівник поліції зобов`язаний зібрати належні та допустимі докази такого правопорушення.
Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.
Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Дослідивши матеріали адміністративної справи, а саме: пояснення учасників ДТП, протокол про адміністративне правопорушення, схему ДТП, місце розташування транспортних засобів після дорожньо-транспортної пригоди, письмові пояснення свідка, запис з відео реєстратора, заслухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності та іншого учасника ДТП, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність у діях ОСОБА_2 складу правопорушення.
Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку про їх достовірність і допустимість, в той час як вказані апелянтом обставини не знайшли підтвердження у матеріалах справи.
Апеляційний суд погоджується із критичною оцінкою суду першої інстанції, наданоюпоясненнямОСОБА_3 , яка повідомила, що стала свідком ДТП на вул.Велика Кільцева та побачила, що водій MAN різко, без попередження, з другого ряду вивернув праворуч, при цьому, авто Ланос, що рухався крайньою правою смугою не мав можливості уникнути ДТП, оскільки такі пояснення спростовуються наявними у матеріалах справи доказами, а саме - записом із відеореєстратора.
Судом першої інстанції з даних схеми ДТП правильно встановлено, що обидва водії рухались в одній смузі, при цьому, відео з відеореєстратора спростовує позицію ОСОБА_1 щодо здійснення повороту праворуч автомобіля ОСОБА_2 з другої смуги.
За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що, враховуючи розташування транспортних засобів відображені на схемі в момент зіткнення, зважаючи на відеозапис, дії водія ОСОБА_2 із здійснення маневру з повороту праворуч, відповідали зазначеним вимогам ПДР. Невідповідність дій водія ОСОБА_2 зазначеним вимогам ПДР, судом не встановлено.
Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на власній переоцінці апелянтом доказів, не підтверджують наявність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення та не спростовують встановлені судом першої інстанції обставини. Належна оцінка обставинам справи надана суддею Святошинського районного суду м. Києва, з якою апеляційний суд погоджується. 
Порушень норм матеріального та процесуального права під час прийняття оскаржуваної постанови судом не встановлено.
За таких обставин суд доходить висновку, що постанова Святошинського районного суду м. Києва від 27 травня 2021 року є обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні. А відтак, апеляційна скарга ОСОБА_1 , в і інтересах якого діє адвокат Борт П.С. задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд, 
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , в і інтересах якого діє адвокат Борт Павло Сергійович - залишити без задоволення.
Постанову Святошинського районного суду м. Києва від 27 травня 2021 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського                   
апеляційного суду                                                                                          М.В. Мережко