ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/19/21  Номер провадження 22-ц/814/1417/21	Головуючий у 1-й інстанції Крючко Н. І.  Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2021 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду
цивільних справ:
головуючого Пікуля В.П.,
суддів Одринської Т.В., Панченка О.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 14 квітня 2021 рокуу справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст позовних вимог
У січні 2021 року акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Даний позов обґрунтовано тим, що між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» та  ОСОБА_1 було підписано заяву № б/н від 04 жовтня 2010 року, згідно якої ОСОБА_1 отримала кредит, що згодом збільшився до 20000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
04 жовтня 2010 року відповідачем також була підписана Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду».
Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.
АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.
Однак, всупереч договірним зобов`язанням  ОСОБА_1 не погасила у повному розмірі заборгованість за договором про надання банківських послуг, внаслідок чого утворилась заборгованість.
АТ КБ «ПриватБанк» зазначає, що станом на 02 листопада 2020 року ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором, з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості в сумі 20848,90 грн, що складається із: заборгованість за тілом кредиту – 16788,03 грн, в тому числі заборгованість за поточним тілом кредиту – 0,00 грн, заборгованість за простроченим тілом кредиту – 16788,03 грн, заборгованість за нарахованими відсотками – 0,00 грн; заборгованість за простроченими відсотками – 4060,87 грн.
У зв`язку з вищевказаним, просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 20848,90 грн за кредитним договором № б/н від 04 жовтня 2010 року та судові витрати у розмірі 2102,00 грн.
Короткий зміст заочного рішення суду першої інстанції 
Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 14 квітня 2021 року позов АТ КБ «ПриватБанк» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в сумі 16788,03 грн на користь АТ КБ «ПриватБанк».
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» судовий збір в сумі 2102,00 грн.
В іншій частині позовних вимог – відмовлено за безпідставністю.
Вимоги, які зазначені в апеляційній скарзі
З рішенням суду в частині відмови у стягненні процентів не погодилось АТ КБ «ПриватБанк» та оскаржило його в апеляційному порядку. Просить рішення суду першої інстанції в частині незадоволених позовних вимог скасувати, а вимоги банку задовольнити в повному обсязі. В іншій частині рішення суду залишити без змін.
Позиція учасників справи
Узагальнені доводи апеляційної скарги
На думку скаржника, рішення суду в оскаржуваній частині прийняте без повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, без належної оцінки доказів по справі та з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки судом першої інстанції не було враховано, що відповідач особисто підписала довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», якою передбачена базова відсоткова ставка за користування кредитом 2,5 %.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.
Щодо розгляду справи без виклику сторін
Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Згідно частини першої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Враховуючи, що ціна позову становить 20848,90 грн та беручи до уваги положення частини тринадцятої статті 7 та статті 369 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без виклику сторін в порядку письмового провадження. 
Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції 
Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Як вбачається з апеляційної скарги АТ КБ «ПриватБанк» оскаржується рішення суду лише в частині незадоволених вимог щодо стягнення відсотків, тому у суду апеляційної інстанції відсутні підстави переглядати рішення суду в частині задоволених позовних вимог.
Встановлені обставини справи
Із матеріалів справи вбачається, що між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» та  ОСОБА_1 було підписано анкету-заяву № б/н від 04 жовтня 2010 року, згідно якої ОСОБА_1 отримала згодом кредит у розмірі 20000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с. 21).
04 жовтня 2010 року відповідачем була підписана Довідка про мови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду»,якою передбачена базова відсоткова ставка за користування кредитом 2,5 % в місяць (а.с. 22).
З розрахунку заборгованості за договором № б/н від 04 жовтня 2010 року, укладеного між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 , заборгованість за кредитним договором, з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, станом на 02 листопада 2020 року становить 20848,90 грн, що складається із: заборгованість за тілом кредиту – 16788,03 грн, в тому числі заборгованість за поточним тілом кредиту – 0,00 грн, заборгованість за простроченим тілом кредиту – 16788,03 грн, заборгованість за нарахованими відсотками – 0,00 грн; заборгованість за простроченими відсотками – 4060,87 грн.
Позиція апеляційного суду
Відповідно до частин першої-другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статтей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику, грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
АТ КБ «ПриватБанк», пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав у борг позичальник), стягнути складові його вартості, зокрема заборгованість за тілом кредиту, заборгованість за процентами.
Позивач, обґрунтовуючи право вимоги у цій частині, у тому числі їх розмір, порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості, посилався на витяг з Тарифів банку та витяг з Умов та правил надання батьківських послуг в ПриватБанку, які розміщені на сайті: https://privatbank.ua, як невід`ємні частини спірного договору.
Витягом з Умов та правил надання батьківських послуг в ПриватБанку, які розміщені на сайті: https:// www.privatbank.ua, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, у тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування.
При цьому матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей витяг з Умов розуміла відповідачка та ознайомилась і погодилась з ними, підписуючи заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.
Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови та Правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.
Разом з тим, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що в матеріалах справи наявна підписана відповідачем ОСОБА_1 довідка про умови кредитування з використання кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», в якій також визначені, у тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування (т.1, а. с. 22).
Крім того, у вищевказаній довідці сторонами погоджено базову відсоткову ставку, яка нараховується на залишок заборгованості виходячи з розрахунку 360 днів в році у розмірі 2,5 % на місяць, а тому висновок суду першої інстанції про те, що сторонами не досягнуто згоди про розмір відсоткової ставки за користування кредитними коштами є помилковим та суперечить матеріалам справи, яким суд не надав належної правової оцінки.
Тобто, хоча Витяг з Тарифів та Витяг з Умов, які містяться в матеріалах даної справи без підпису відповідача не можна розцінювати як частину кредитного договору, однак зазначеною довідкою, яка підписана відповідачем, визначено розмір відсотків за користування кредитом, тому вони підлягають стягненню.
Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 04 грудня 2019 року (справа 750/6058/17-ц), постанові від 12 лютого 2020 року (справа № 382/327/18-ц), постанові від 12 травня 2021 року (справа № 154/2698/19). 
Таким чином, у порушення статтей 89, 263-265 ЦПК України суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, не з`ясував належним чином фактичних обставин справи щодо заявлених вимог, що має суттєве значення для правильного вирішення спору, не надав належної правової оцінки доводам і доказам, наданим позивачем, зокрема заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку та довідці про умови кредитування з використання кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», які підписані відповідачем, що призвело до неправильного вирішення справи.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Згідно пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до пунктів 3,4 частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Враховуючи викладене колегія суддів приходить до висновку прозадоволення апеляційної скарги АТ КБ «Приватбанк» та скасування рішення суду першої інстанції у частині відмови у стягненні відсотків за користування кредитом у розмірі 4060,87 грн та постановленням у цій частині нового судового рішення, яким дані вимоги задовольнити.
В іншій частині рішення суду залишити без змін.
Щодо судових витрат
За приписами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
За правилами частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, ухвалює нове судове рішення, він відповідно, змінює розподіл судових витрат.
Враховуючи, що апеляційну скаргу позивача задоволено повністю, то із відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 3153, 00 грн.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити.

Заочне рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 14 квітня 2021 року в частині відмови у стягненні відсотків за користування кредитом – скасувати.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість по відсоткам за користування кредитом – 4060,87 грн.
В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 3153,00 грн. 

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 03 червня 2021 року.

Головуючий                                 В.П. Пікуль 

Судді                         Т.В. Одринська

О.О. Панченко