ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
24 червня 2021 року           справа №200/11495/20-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді Компанієць І.Д. (суддя-доповідач),
суддів Гаврищук Т.Г., Гайдара А.В., 
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 лютого 2021 року по справі №200/11495/20-а  (суддя 1-ї інстанції Мозговая Н.А.) за позовом Головного управління ДПС у Донецькій області, як відокремленого підрозділа ДПС до ОСОБА_1 про стягнення  податкового боргу– 

                                                         ВСТАНОВИВ:

Позивач, Головне управління ДПС у Донецькій області звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача податковий борг у розмірі 57241,27 грн, а саме податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості.
В обґрунтування позову зазначив, що відповідачем обов`язок щодо сплати суми податкового зобов`язання не виконується. На теперішній час загальна сума податкового боргу з податку на нерухоме майно, відмінного від земельної ділянки, сплаченого фізичною особою яка є власником об`єктів нежитлової нерухомості становить 57241,27 грн.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 26 лютого 2021 року позов задоволено.
Стягнуто з Фізичної особи ОСОБА_1 податковий борг в розмірі 57241, 27 грн., а саме: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (код бюджетної класифікації 18010300).
Не погодившись з судовим рішенням відповідач звернулася з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.
Обґрунтування апеляційної скарги. 
Податковий орган визначив відповідачу  податкові зобов`язання з податку на нерухоме майно, що знаходиться за адресами: АДРЕСА_1 загальною площею 92,4 кв.м та АДРЕСА_2 .
Між тим нерухоме майно за вказаними адресами в 2014 році та 2008 році відповідно відповідачем за договорами дарування безоплатно передано у власність іншим особам.
Отже, податкові повідомлення-рішення податкового органу про  зобов`язання сплатити податок за вказаними об`єктами, за якими виник податковий борг, є незаконними.
Сторони про дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає заяву у порядку письмового провадження.
Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановив наступне.
Фактичні обставини справи.
За матеріалами справи відповідач, фізична особа ОСОБА_1  є власником: житлового будинку, який розташовано за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 124,5 кв.м.; нежилого приміщення, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 92,4 кв.м.; спортзалу, який розташовано за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 1146,7 кв.м.; профілакторія, який розташовано за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 788,1 кв.м.; контори з червоним кутком, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 290,1 кв.м.; автозаправки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 23,5 кв.м.; реммайстерні, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 674,7 кв.м.; диспетчерської, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 56,9 кв.м.; легкового боксу, який розташовано за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 552,3 кв.м., про що свідчить інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (а.с.29-34).
Контролюючим органом прийнято податкове повідомлення - рішення форми «Ф» №0002737-4311-0510 від 19.02.2019 року, яким визначено податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2018 рік у розмірі 688,01 грн.
Контролюючим органом прийнято податкове повідомлення - рішення форми «Ф» №0002738-4311-0510 від 19.02.2019 року, яким визначено податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2018 рік у розмірі 2160,08 грн.
Крім того, контролюючим органом прийнято податкове повідомлення - рішення форми «Ф» №0002739-4311-0510 від 19.02.2019 року, яким визначено податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2018 рік у розмірі 8538,33 грн.
Також, контролюючим органом прийнято податкове повідомлення - рішення форми «Ф» №0002740-4311-0510 від 19.02.2019 року, яким визначено податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2018 рік у розмірі 174,98 грн.
Контролюючим органом прийнято податкове повідомлення - рішення форми «Ф» №0002741-4311-0510 від 19.02.2019 року, яким визначено податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2018 рік у розмірі 423,68 грн.
Контролюючим органом прийнято податкове повідомлення - рішення форми «Ф» №0002742-4311-0510 від 19.02.2019 року, яким визначено податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2018 рік у розмірі 5023,82 грн.
Крім того, контролюючим органом прийнято податкове повідомлення - рішення форми «Ф» №0002743-4311-0510 від 19.02.2019 року, яким визначено податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2018 рік у розмірі 4112,43 грн.
Контролюючим органом прийнято податкове повідомлення - рішення форми «Ф» №0002744-4311-0510 від 19.02.2019 року, яким визначено податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2018 рік у розмірі 5868,19 грн. (а.с.21-23).
Вказані податкові повідомлення-рішення направлені на адресу відповідача та повернуті контролюючому органу з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.19,20).
Також, контролюючим органом прийнято:
-податкове повідомлення - рішення форми «Ф» №0002050-5134-0510 від 06.02.2020 року, яким визначено податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2019 рік у розмірі 5631,05 грн.
-податкове повідомлення - рішення форми «Ф» №0002051-5134-0510 від 06.02.2020 року, яким визначено податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2019 рік у розмірі 4609,50 грн.
-податкове повідомлення - рішення форми «Ф» №0002052-5134-0510 від 06.02.2020 року, яким визначено податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2019 рік у розмірі 6577,48 грн.
-податкове повідомлення - рішення форми «Ф» №0002054-5134-0510 від 06.02.2020 року, яким визначено податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2019 рік у розмірі 771,17 грн.
-податкове повідомлення - рішення форми «Ф» №0002055-5134-0510 від 06.02.2020 року, яким визначено податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2019 рік у розмірі 2421,17 грн.
-податкове повідомлення - рішення форми «Ф» №0049103-5134-0510 від 13.03.2020 року, яким визначено податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2019 рік у розмірі 196,13 грн.
-податкове повідомлення - рішення форми «Ф» №0049104-5134-0510 від 13.03.2020 року, яким визначено податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2019 рік у розмірі 474,89 грн.
-податкове повідомлення - рішення форми «Ф» №0049102-5134-0510 від 13.03.2020 року, яким визначено податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2019 рік у розмірі 9570,36 грн. (а.с.16-18).
Вказані податкові повідомлення-рішення направлені на адресу відповідача та повернуті контролюючому органу з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.14,15).
У зв`язку з несплатою платником податку узгоджених податкових зобов`язань, податковим органом сформовано податкову вимогу форми «Ф» № 4426-51 від 28.11.2019 року, яка надіслана на адресу відповідача та повернута з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання» (а.с.12,13).
Вимога про сплату податкового боргу відповідачем  не оскаржувалась та не відкликалась.
Згідно ІКП платника за кодом платежу  18010300 (податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості) за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 57241,27 грн.
Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що позивачем дотримана процедура формування та направлення податкової вимоги, відповідач у встановлені законом строки не сплатив суму податкового боргу, отже наявні підстави для стягнення податкового боргу  з відповідача в судовому порядку.
Оцінка суду.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно підпункту   14.1.39   пункту   14.1   статті   14 ПК України, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України(далі -ПК України) податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
Згідно підпункту 16.1.4. пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
На підставі пункту36.1статті36ПК України податковим обов`язком є обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
Відповідно до пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними з підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
На підставі пункту 59.1 статті 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Відповідно до абзацу 2 пункту 57.3 статті 57 ПУ України у разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.
Згідно з пунктом 56.18 статті 56 ПК України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
Відповідно до пункту 58.1. статті 58 Податкового кодексу України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу.
На підставі пункту 58.3. статті 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.
У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.
Підпунктом 14.1.175   пункту   14.1   статті   14 ПК України   передбачено, що сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання набуває статусу податкового боргу.
Як свідчать матеріали справи, податкові повідомлення-рішення, податкова вимога  від 28.11.2019 року надіслані за місцем знаходження відповідача та вважаються йому врученими.
Відповідачем податкова вимога не оскаржена, є чинною.
Заборгованість відповідача у сумі 57241,27 грн. виникла в зв`язку з не сплатою узгодженого податкового зобов`язання.
Підстави виникнення податкової заборгованості та наявність боргу у визначеному позивачем розмірі підтверджені також інтегрованою карткою платника податків.
При цьому питання правомірності нарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань не охоплюється предметом даного позову, оскільки рішення суб`єкта владних повноважень, яким відповідні зобов`язання визначено, не є предметом позову у справі, а отже суд не має процесуальних повноважень у межах розгляду даної справи здійснювати його правовий аналіз.
Такий правовий висновок висловив Верховний Суд в постанові від 19.02.2019 року у справі №807/495/17.
До теперішнього часу податкова вимога від 28.11.2019 року №4426-51 відповідачем не оскаржувалася у встановленому законом порядку.
На підставі вищезазначеного суд не приймає посилання відповідача про відсутність підстав для нарахування податкових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки податковими повідомленнями-рішеннями форми «Ф» №0002737-4311-0510 від 19.02.2019 року, форми «Ф» №0002740-4311-0510 від 19.02.2019 року, оскільки ці обставини не є предметом позову у справі та не впливають на висновок про наявність підстав для стягнення податкового боргу з відповідача.
Крім того суд звертає увагу відповідача, що інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на дату формування – 04.12.2020 року, - містить відомості про належність ОСОБА_1 на цю дату права власності на нерухоме майно за адресами: АДРЕСА_1 загальною площею 92,4 кв.м та АДРЕСА_2 (автозаправка) загальною площею 23.5 кв.м.
Між тим, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за адресою АДРЕСА_1 , наданий ОСОБА_2 до апеляційної скарги, сформований 22.01.2014 року, а витяг з Державного реєстру правочинів (автозаправка) – 02.12.2008 року.
Отже, доводи відповідача, що зазначені об`єкти не належить йому на праві власності, судом не приймаються.  
Оскільки суму заборгованості, (податковий борг) в розмірі 57241,27 грн відповідач у встановлені законодавством строки не сплатив; наявність у нього вказаної заборгованості підтверджується даними інтегрованої картки, доказів погашення відповідачем зазначеної суми податкового боргу станом на день розгляду цього спору не надано, тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог про стягнення податкового боргу з відповідача.
Згідно статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Оскільки судом першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                       ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 лютого 2021 року по справі №200/11495/20-а – залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 лютого 2021 року по справі №200/11495/20-а – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття 24 червня 2021 року.
Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення в порядку, визначеному ст. 328 КАС України.
Повне судове рішення складено 24 червня 2021 року.

Головуючий суддя                                                                                     І.Д. Компанієць

Судді                                                                                                           Т.Г. Гаврищук

                                                                                                                    А.В. Гайдар