ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 2340/4242/18                                                  Головуючий у 1 інстанції - Гайдаш В.А.
                                                                                        Суддя-доповідач - Василенко Я.М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  26 травня 2021 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого                              Василенка Я.М.,
суддів                                        Ганечко О.М., Кузьменка В.В., 
за участю секретаря                    Зубрицького Д.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 26.03.2021 за заявою ОСОБА_1 у порядку ст. 383 КАС України у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до державного кадастрового реєстратора міськрайонного управління у Смілянському районі та місті Сміла Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області Мірошника Сергія Васильовича про визнання неправомірним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В:
В 2018 році ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:
- визнати неправомірним рішення державного кадастрового реєстратора управління Держгеокадастру у Смілянському районі Мірошника С.В. від 27.04.2018 № РВ-7100578182018 про відмову у внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру.
- зобов`язати державного кадастрового реєстратора міськрайонного управління у Смілянському районі та м. Сміла Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області Мірошника С.В. провести державну реєстрацію земельної ділянки площею 18,7335 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в адміністративних межах Ташлицької сільської ради.
Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 21.01.2019, яка залишена без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.03.2019, у задоволені адміністративного позову відмовлено.
Постановою Верховного Суду від 13.10.2020 рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 21.01.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.03.2019 по справі № 2340/4242/18 скасовано; прийнято нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до державного кадастрового реєстратора міськрайонного управління у Смілянському районі та місті Сміла Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області Мірошника Сергія Васильовича про визнання неправомірним рішення та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково: визнано протиправним та скасовано рішення № РВ-7100578182018 від 27.04.2018 державного кадастрового реєстратора управління Держгеокадастру у Смілянському районі Мірошника Сергія Васильовича про відмову у внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру; зобов`язано державного кадастрового реєстратора міськрайонного управління у Смілянському районі та м. Сміла Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про державну реєстрацію земельної ділянки площею 18,7335 га, згідно технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в адміністративних межах Ташлицької сільської ради.
17.03.2021 до Черкаського окружного адміністративного суду від ОСОБА_1 надійшла заява у порядку ст. 383 КАС України в адміністративній справі № 2340/4242/18 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду в порядку ст. 383 КАС України, в якому заявник просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення № РВ-7100578182018 від 27.04.2018 державного кадастрового реєстратора управління Держгеокадастру у Смілянському районі Мірошника С.В. про відмову у внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру;
- зобов`язати Державного кадастрового реєстратора міськрайонного управління у Смілянському районі та м. Сміла Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про державну реєстрацію земельної ділянки площею 18,7335 га, згідно технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в адміністративних межах Ташлицької сільської ради.
Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 26.03.2021 заяву залишено без задоволення.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати її, як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права, та прийняти нове рішення, яким заяву ОСОБА_1 у порядку статті 383 КАС України задовольнити.
В судове засідання сторони не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв`язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 13 ст. 10, ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 КАС України розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. 
Мотивами оскаржуваної ухвали є те, що оскільки матеріалами справи не встановлено наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача, то підстави для задоволення заяви позивача відсутні.
Апелянт в своїй скарзі зазначає, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було неповно досліджено обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.
Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта безпідставними, враховуючи наступне.
Статтею 129 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Таким чином право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.
Згідно ч. 2, 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Згідно з ч. 6 ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому ст. 249 цього Кодексу.
Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів звертає увагу, що правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований у тому числі і приписами ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача.
Як вірно було встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 у порядку ст. 383 КАС України не заявлено вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, а лише повторно заявлено вимоги про скасування рішення відповідача від 27.04.2018 № РВ-7100578182018 та зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про державну реєстрацію земельної ділянки площею 18,7335 га, згідно технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в адміністративних межах Ташлицької сільської ради, які Верховним Судом у цій адміністративній справі № 2340/4242/18 вже розглянуті по суті позовних вимог із прийняттям відповідного рішення.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 у порядку ст. 383 КАС України, у зв`язку з чим погоджується із висновком суду першої інстанції про відмову в її задоволенні.
При цьому, аргументи апеляційної скарги позивача є безпідставними та необґрунтованими, носять формальний характер і не ґрунтуються ні на фактичних обставинах, ні на вимогах закону та спростовуються матеріалами справи. Крім того, апеляційна скарга не містить посилань на обставини, передбачені статтями 317-319 КАС України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.
Також, судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було винесене законне та обґрунтоване рішення, яке не підлягає скасуванню.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. 
Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.
Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст.ст. 229, 243, 244, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 26.03.2021 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий:                                                                                Василенко Я.М.
                            
Судді:                                                                                          Ганечко О.М. 

                                                                                                    Кузьменко В.В.

Повний текст постанови виготовлений 31.05.2021.