ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2021                          місто  Дніпро                              Справа №  904/5959/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач),        
суддів Широбокової Л.П., Подобєда І.М.,  
розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу  Приватного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення Господарського суду Дніпропетровської  області від 14.01.2021 (повний текст складений 15.01.2021, суддя Бондарєв Е.М.) у справі №904/5959/20 
за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро 
до Приватного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область 
про стягнення 99 939,60 грн. плати за користування вагонами та  1 241,40 грн. збору за зберігання вантажів, - 

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" на свою користь 99 939,60 грн. плати за користування вагонами, 1 241,40 грн. збору за зберігання вантажу. 
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 14.01.2021 у справі №904/5959/20 позов задоволено у повному обсязі: з Приватного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" стягнуто на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" 99 939,60 грн. плати за користування вагонами, 1 241,40 грн. збору за зберігання вантажу,                2 102,00 грн. судового збору. 
Рішення місцевого господарського суду мотивоване доведеністю позивачем підстав для стягнення плати за користування вагонами; зазначено, що станцією затримки оформлені відповідні документи, у тому числі акти форми ГУ-23, ГУ-23а, на підставі яких за час знаходження спірних вагонів на станції затримки згідно з Тарифним керівництвом №1 розрахована плата за користування спірними вагонами за відомостями форми ГУ-46 №08059133, №09059134, №09059136, №10059139 на суму    99 939,60 грн. та збір за зберігання вантажу за накопичувальною карткою №09059008 на суму 1 241,40 грн. 
Місцевим господарським судом встановлено, що вагони, які прибули на адресу Приватного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат", своєчасно не забиралися ним на під`їзну колію, що призвело до зайнятості колій, тому вантаж (спірні вагони) було затримано на шляху прямування на станції Кривий Ріг - Західний за наказами №408 від 01.5.2020, №411 від 02.05.2020, №419 від 05.05.2020, №424 від 05.05.2020; загальний період затримки вагонів на підходах до станції призначення та на станції призначення Грекувата з вини відповідача склав - 100 год. 04 хв.
У зв`язку із затримкою вагонів залізницею  нарахована плата за користування спірними вагонами згідно з відомостями форми ГУ-46 №08059133, №09059134, №09059136, №10059139 на суму 99 939,60 грн. та збір за зберігання вантажу за накопичувальною карткою №09059008 на суму 1 241,40 грн. Перевіркою правильності здійсненого позивачем розрахунку порушень судом не встановлено.
Задовольняючи позовні вимоги, місцевий господарський суд дійшов до висновку, що матеріалами справи доводиться факт затримки вагонів з вини відповідача, визнав правомірним та обґрунтованим нарахування плати за користування вагонами в розмірі     99 939,60 грн. та збору за зберігання вантажу в розмірі 1 241,40 грн., що є підставою для задоволення позову у повному обсязі.
При цьому, місцевим господарським судом відхилені доводи відповідача про те, що станція затримки Кривий Ріг - Західний не є станцією підходу до станції Грекувата з посиланням на те, що станцією затримки може бути будь-яка станція на шляху прямування поїзда.
Не погодившись із рішенням місцевого господарського суду, Приватне акціонерне товариство "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, якою просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.01.2021 у справі №904/5959/20 та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково, на суму 2 998,80 грн. плати за користування вагонами. 
Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевий господарський суд не надав належної оцінки доводам відповідача про те, що затримки вагонів на підходах до станції призначення Грекувата відповідальними працівниками Криворізької дирекції залізничних перевезень  виконані з порушенням Правил перевезень вантажів  залізничним транспортом України, оскільки на момент затримки спірних вагонів позивачем обмежень, передбачених статтею 29 Статуту Залізниць України, встановлено не було. 
На думку апелянта, місцевим господарським судом при ухваленні рішення не надано оцінки висновку експертного семантико-екстуального дослідження писемного мовлення №5948 від 26.06.2017 Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. заслуженого  професора М.С. Бокаріуса про те, що станція Кривий Ріг Західний Регіональної філії "Придніпровська залізниця" не є станцією підходу до станції Грекувата. Апелянт зазначає, що місцевим господарським судом безпідставно прийнято до уваги лист Міністерства  інфраструктури України від 07.03.2018 року №2197/45/10-18, оскільки в останньому абзаці цього листа зазначено, що листи Міністерства інфраструктури України не встановлюють норм права, а мають інформаційний характер. 
Апелянт зазначає, що затримка поїзда №3551 з індексом 4671-597-4574 тривала протягом 09:26 год., між тим в період з 04:45 год. до 13:00 год. 02.05.2020 на станції Грекувата були відсутні вагони, затримані з вини відповідача, однак позивач не здійснив дії щодо направлення спірних вагонів на станцію призначення, а безпідставно повторно здійснював їх затримку. Апелянт визнає затримку вагонів з його вини протягом 13 год. 46 зв. та, відповідно, із нарахованою платою за користування вагонами у розмірі 2 998,80 грн. 
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 24.02.2021 (колегією суддів у складі: головуючого судді Орєшкіної Е.В., суддів Широбокової Л.П.,                Подобєда І.М.) відкрито апеляційне провадження з розгляду апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення Господарського суду Дніпропетровської  області від 14.01.2021 у справі №904/5959/20; розгляд скарги призначений у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, в порядку письмового провадження. 
19.03.2021 від Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі  Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач проти апеляційної скарги заперечує та просить залишити рішення місцевого господарського суду без змін. Зазначає, що порядок оформлення затримки вагонів на підходах до та на станції призначення передбачено пунктами 8-10 Правил користування вагонами і контейнерами, тому відсутня необхідність у запровадженні тимчасових обмежень щодо перевезень в окремі райони у порядку статті 29 Статуту Залізниць України. На думку позивача, місцевим господарським судом надано належну оцінку наявним в матеріалам справи доказам в порядку статті 86 Господарського процесуального кодексу України, в тому числі й щодо висновку експертного семантико-екстуального дослідження писемного мовлення №5948 від 26.06.2017 та листа Міністерства  інфраструктури України від 07.03.2018 року №2197/45/10-18.
Також позивач не погоджується із доводами апелянта про можливість доставки вагонів у період дії наказу №411 від 02.05.2020 з 16:00 год. до 20:05 год. 02.05.2020, з огляду на те, що періоди  між наказами про затримку вагонів на підходах до станції призначення виникають з технологічних причин, а саме це час між закінченням обробки одного поїзда та виставленням навантаженого маршруту у складі наступного, проведення маневрових робіт тощо. Позивач зазначає, що залізниця не мала можливості доставити спірні вагони у період дії наказів з огляду на складний технологічний процес роботи станції. 
Відповідно до частини 1 статті 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.
Апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи (частина 10 статті 270 Господарського процесуального кодексу України)
Враховуючи, що ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, апелянтом не наведено конкретних обставин справи, які  перешкоджали б розгляду апеляційної скарги, апеляційний господарський суд здійснює перегляд оскаржуваного рішення суду першої інстанції без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.
Апеляційний господарський суд, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши правильність висновків місцевого господарського суду, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Як встановлено господарським судом та підтверджується матеріалами справи, 24.06.2016 між Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця", правонаступником якого є Акціонерне товариство "Українська залізниця" (залізниця) та Приватним акціонерним товариством "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" (власник колії) укладено договір про експлуатацію залізничної під`їзної колії Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", яка примикає до станції Грекувата Регіональної філії Придніпровська залізниця                  ПАТ "Укрзалізниця" №ПР/М-16-2/13-425/НЮдч, відповідно до пункту 1 якого  згідно зі Статутом залізниць України, Правилами перевезень вантажів залізничним транспортом України і на умовах договору експлуатується під`їзна колія, яка належить власнику колії, яка примикає до станції Грекувата Залізниці стрілкою №6 у парній горловині станції. Під`їзна колія обслуговується власним локомотивом. Межею під`їзної колії є знак "Межа під`їзної колії", який встановлено біля маневрового світлофору "НП" станції Грекувата-Промислова власника колії.
Згідно з пунктом 4 договору рух поїздів на під`їзній колії здійснюється з додержанням Правил технічної експлуатації залізниць України, Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України, Інструкції з сигналізації на залізницях України, Інструкції про порядок обслуговування і організації руху на під`їзній колії. 
Передача вагонів на під`їзну колію здійснюється за повідомленнями, які передає прийомоздавальник вантажу та багажу станції Грекувата залізниці по телефону начальнику зміни цеху зовнішнього транспорту УЗТ ПАТ "ЦГЗК" не пізніше, як за 2,0 години до пред`явлення вагонів до здавання, з реєстрацією у "Книзі повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження" форми ГУ-2 (пункт 5 договору).
Відповідно до пункту 6 договору вагони для під`їзної колії власника подаються локомотивом залізниці на одну з колій № 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12 станції Грекувата залізниці, за вказівкою чергового по залізничній станції Грекувата, де здійснюються передавальні операції з вагонами у технічному та комерційному відношенні. Подальший рух вагонів здійснюється локомотивом власника колії.
Всі вагони здаються на під`їзну колію у тій кількості, в якій прибули на станцію Грекувата залізниці, але не більше 240 осей, вагою не більше 5 500 тон (пункт 7 договору). 
Пунктом 9 договору встановлено, що час перебування вагонів на під`їзній колії обчислюється з моменту закінчення передавальних операцій при передачі вагонів залізницею власнику колії до моменту закінчення цих операцій при поверненні вагонів залізниці.
Власник колії сплачує залізниці плату за користування вагонами - згідно з Правилами користування вагонами і контейнерами за ставками, наведеними у розділі V Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги (Тарифного керівництвах №1); за зберігання вантажів у вагонах - у разі затримки їх з причин, залежних від Власника колії, після закінчення терміну безоплатного зберігання, сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї) - згідно з Правилами зберігання вантажів; інші збори і плати за додаткові роботи і послуги, що виконує залізниця для власника колії - згідно з діючими нормативними документами. Збори і плати вносяться на підставі статті 62 Статуту залізниць України по передоплаті через розрахунковий підрозділ залізниці з відповідними оголошеннями Укрзалізницею коефіцієнтів підвищення (пункт 13 договору).
В подальшому сторонами було підписано наступні додаткові угоди №2 від  01.09.2017, №3 від 26.12.2017, №4 від 17.05.2018.
16.07.2019 сторонами укладено додаткову угоду №6 про внесення змін до пункту 13 договору щодо оплати послуг, який доповнено тим, що власник колії відшкодовує залізниці витрати на утримання смуги відведення в розмірі земельного податку на 2019 рік 24,24 грн. за рік без ПДВ. Списання здійснюється з особового рахунку власника колії. За наступний рік витрати на утримання смуги відведення стягуються одноразово у першій декаді січня.  
У зв`язку зі зміною типу Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" та перейменування його в Акціонерне товариство "Українська залізниця" сторони договору №ПР/М-16-2/13-425/Нюдч від 24.06.2016 підписали додаткову угоду №5 від 08.04.2019, відповідно до якої надалі сторонами договору було визначено Акціонерне товариство "Українська залізниця" та Приватне акціонерне товариство "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" та внесено відповідні зміни до назви, преамбули та тексту договору. 
У травні 2020 року на адресу Приватного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" прямував поїзд № 3551 індекс 4671-597-4574 у складі 58 порожніх вагонів.
В перевізних документах станцією призначення було вказано станцію Грекувата Придніпровської залізниці, вантажоотримувачем - Приватне акціонерне товариство "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат".
01.05.2020  о 21:19 год. у зв`язку з тим. що на станції призначення Грекувата на той час сталося скупчення вагонів, що прибули на адресу Приватного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" раніше, і не були забрані ним на свою під`їзну колію було видано наказ № 408 про затримку 58 вагонів на підходах до станції призначення, а саме на станції Кривий Ріг-Західний Придніпровської залізниці.
На виконання наказу на станції Кривий Ріг-Західний було складено акт про затримку вагонів (початок затримки) №88 від 01.05.2020 і передано повідомлення №88 про затримку вагонів на станцію призначення та до інформаційно-обчислювального центру залізниці.
Станція призначення Грекувата проінформувала Приватне акціонерне товариство "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" про затримку вагонів з його вини, передавши йому 01.05.2020 р. о 22:10 год. копію зазначеного повідомлення.
02.05.2020 о 4:45 год. було видано наказ №400 про закінчення затримки потяга і станцією затримки Кривий Ріг-Західний було складено акт про затримку вагонів (закінчення затримки) №89 від 02.05.2020.
Також станцією затримки Кривий Ріг-Західний було додатково складено акт загальної форми №88 від 01.05.2020, у якому зазначено час початку та закінчення затримки вагонів.
Таким чином, на підставі наказу №408 від 01.05.2020 спірні вагони простоювали на станції Кривий Ріг-Західний з 01.05.2020 21:19 год. до 02.05.2020 4:45 год., відповідно, період затримки вагонів склав 7 год. 26 хв.
02.05.2020 о 13:40 год. з тієї ж причини видано наказ №411 про затримку цих же вагонів станції Кривий Ріг-Західний Придніпровської залізниці.
На виконання наказу на станції Кривий Ріг-Західний було складено акт про затримку вагонів (початок затримки) №91 від 02.05.2020 і передано повідомлення №91 про затримку вагонів на станцію призначення та до інформаційно-обчислювального центру залізниці.
Станція призначення Грекувата проінформувала Приватне акціонерне товариство "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" про затримку вагонів з його вини, передавши йому 02.05.2020  о 15:00 год. копію зазначеного повідомлення.
04.05.2020 о 11:10 год. було видано наказ №405 про закінчення затримки потяга і станцією затримки Кривий Ріг-Західний було складено акт про затримку вагонів (закінчення затримки) №93 від 04.05.2020.
Також станцією затримки Кривий Ріг-Західний було додатково складено акт загальної форми №91 від 02.05.2020, у якому зазначено час початку та закінчення затримки вагонів.
Таким чином, на підставі наказу №411 від 02.05.2020  спірні вагони простоювали на станції Кривий Ріг-Західний з 02.05.2020 13:40 год. до 04.05.2020 11:10 год., відповідно, період затримки вагонів склав 45 год. 30 хв.
05.05.2020 о 7:32 год. з тієї ж причини видано наказ №419 про затримку цих же вагонів станції Кривий Ріг-Західний Придніпровської залізниці.
На виконання наказу на станції Кривий Ріг-Західний було складено акт про затримку вагонів (початок затримки) №96 від 05.05.2020 і передано повідомлення №96 про затримку вагонів на станцію призначення та до інформаційно-обчислювального центру залізниці.
Станція призначення Грекувата проінформувала Приватне акціонерне товариство "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" про затримку вагонів з його вини, передавши йому 05.05.2020  о 8:30 год. копію зазначеного повідомлення.
05.05.2020 о 18:00 год. було видано наказ №409 про закінчення затримки потяга і станцією затримки Кривий Ріг-Західний було складено акт про затримку вагонів (закінчення затримки) №97 від 05.05.2020.
Також станцією затримки Кривий Ріг-Західний було додатково складено акт загальної форми №96 від 05.05.2020, у якому зазначено час початку та закінчення затримки вагонів.
Таким чином, на підставі наказу № 419 від 05.05.2020 спірні вагони простоювали на станції Кривий Ріг-Західний з 05.05.2020 7:32 год. до 05.05.2020 18:00 год. відповідно, період затримки вагонів склав 10 год. 28 хв.
05.05.2020 о 21:10 год. з тієї ж причини видано наказ №424 про затримку цих же вагонів станції Кривий Ріг-Західний Придніпровської залізниці.
На виконання наказу на станції Кривий Ріг-Західний було складено акт про затримку вагонів (початок затримки) №100 від 05.05.2020 і передано повідомлення №100 про затримку вагонів на станцію призначення та до інформаційно-обчислювального центру залізниці.
Станція призначення Грекувата проінформувала Приватне акціонерне товариство "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" про затримку вагонів з його вини, передавши йому 05.05.2020 о 22:30 год. копію зазначеного повідомлення.
07.05.2020 о 3:30 год. було видано наказ №422 про закінчення затримки потяга і станцією затримки Кривий Ріг-Західний було складено акт про затримку вагонів (закінчення затримки) № 101 від 07.05.2020.
Також станцією затримки Кривий Ріг-Західний було додатково складено акт загальної форми №100 від 05.05.2020, у якому зазначено час початку та закінчення затримки вагонів.
Таким чином, на підставі наказу №424 від 05.05.2020 спірні вагони простоювали на станції Кривий Ріг-Західний з 05.05.2020 21:10 год. до 07.05.2020 3:30 год., відповідно, період затримки вагонів склав 30 год. 20 хв.
Після прибуття поїзда на станцію призначення Грекувата та здійснення технічного огляду прийомоздавальник залізниці повідомив представника відповідача про готовність вагонів до подавання їх на під`їзну колію Приватного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" 07.05.2020 о 16:30 год. Про передачу повідомлення зроблено відповідний запис у Книзі   повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження станції Грекувата.
Оскільки відповідач не був готовий вчасно забрати вагони на свою під`їзну колію, з моменту запланованого часу подачі вагонів було складено акт загальної форми №1453 від 07.05.2020, у якому зазначено, що порожні вагони готові до подавання на під`їзну колію відповідача, простоюють в очікуванні забирання їх локомотивом вантажовласника.
Затримка вагонів тривала до 07.05.2020 22:50 год., про що складено акт загальної форми №1461 від 07.05.2020. після чого вагони були забрані відповідачем на свою під`їду колію.
Отже, вагони цього поїзда простоювали додатково на коліях станції Грекувата з 07.05.2020 16:30 год. до 07.05.2020 22:50 год. тобто протягом 6 год. 20 хв.
Таким чином, відповідно до актів, зазначених вище, загальний період затримки вагонів на підходах до станції призначення та на станції призначення Грекувата і вини відповідача склав 100 год. 04 хв.
Факт наявності на станції призначення Грекувата у період дії наказів № 408 від 01.05.2020 (з 01.05.2020 21:19 год. до 02.05.2020 4:45 год.), №411 від 02.05.2020 (з 02.05.2020 13:40 год. до 04.05.2020 11:10 год.). №419 від 05.05.2020 (з 05.05.2020 7:32 год. до 05.05.2020 18:00 год.), №424 від 05.05.2020 (з 05.05.2020  21:10 год. до 07.05.2020 3:30 год.) скупчення вагонів, що простоювали на підходах до станції призначення з вини відповідача підтверджується складними станцією Грекувата актами загальної форми про затримку вагонів на станції призначення №1385 від 02.05.2020, №1389 від 02.05.2020, №1395 від 03.05.2020, №1396 від 03.05.2020, №1400 від 03.05.2020, №1405\6 від 04.05.2020, №1411 від 04.05.2020, №1419 від 04.05.2020, №1420 від 04.05.2020, №1434 від 05.05.2020, 1435 від 05.05.2020, №1436 від 05.05.2020, №1438 від 05.05.2020, №1448 від 07.05.2020, №1449 від 07.05.2020, №1470 від 08.05.2020, №1471 від 08.05.2020. 
В подальшому, станцією призначення Грекувата Придніпровської залізниці нарахована плата за користування спірними вагонами згідно з відомостями форми        ГУ-46 №08059133, №09059134, №09059136, №10059139 на суму 99 939,60 грн. та збір за зберігання вантажу за накопичувальною карткою №09059008 на суму 1 241,40 грн.
Відомості плати за користування вагонами та накопичувальна картка  відповідачем були підписані із застереженнями, Приватне акціонерне товариство "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" не погодилось із нарахованою платою за користування вагонами та збором за зберігання вантажу, затриманими на станції Кривий Ріг-Західний з причин невиконання перевізником пунктів 4, 10, 12 Правил користування вагонами. 
Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" посилається на відмову Приватного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" сплатити  99 939,60 грн. плати за користування вагонами та    1 241,40 грн. збору за зберігання вантажу, що і є причиною виникнення спору. 
Предметом спору є стягнення з Приватного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця"  99 939,60 грн. плати за користування вагонами за відомостями плати форми ГУ-46 №08059133, №09059134, №09059136, №10059139 та 1 241,40 грн. збору за зберігання вантажу за накопичувальною карткою №09059008.
Відповідно до частини п`ятої статті 307 Господарського кодексу України, яка кореспондуються з положеннями частини другої статті 908 та статті 920 Цивільного кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.
Статтею 71 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457 (далі - Статут), передбачено, що взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під`їзних колій визначаються договором. Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під`їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів).
Відповідно до статті 46 Статуту одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами. Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.
Статтею 119 Статуту визначено, що за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.
Пунктом 6.4 Правил реєстрації та експлуатації власних вантажних вагонів встановлено, що порожні власні вагони перевозяться за перевізними документами, в яких у графі "найменування вантажу" вказується: "Власник вагона (найменування власника). Направляється до пункту навантаження (у ремонт тощо)". Порядок та розмір нарахування плати за перевезення власних порожніх вагонів встановлений пунктом 17 розділу 1 Тарифного керівництва №1, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 №317 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.04.2009 за №340/16356.
Отже, порожні приватні власні вагони, які перевозяться залізницею за повними перевізними документами зі сплатою провізної плати, мають статус "вантажу", які залізниця зобов`язана доставити на станцію призначення у цілості та збереженості і видати їх одержувачу, зазначеному в накладній, а одержувач має щодо залізниці права та обов`язки, передбачені Статутом залізниць України, зокрема, обов`язок отримати їх від залізниці, а у разі несвоєчасного приймання вагонів від залізниці - сплатити за користування вагонами, які знаходяться на коліях залізниці чи на станціях підходу та збір за зберігання у розмірах, встановлених Тарифним керівництвом №1, а також інші права та обов`язки, які має одержувач відносно вантажу, що прибув на його адресу.
Відповідно до абзацу третього пункту 2.6 Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №864/5085), усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника. Один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами та контейнерами за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу надаються вантажовласнику.
Правилами користування вагонами і контейнерами чітко встановлено порядок і умови обліку вагонів, які були затриманими на підходах до станції призначення.
Відповідно до пунктів 6, 8 Правил усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника. У разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.
Про затримку вагонів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ. Облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акта про затримку вагонів, що складається станцією. Усі дані в цьому акті передаються станцією у повідомленні про затримку вагонів на станцію призначення. Станція призначення інформує вантажовласника про затримку вагонів з його вини, передаючи йому копію повідомлення про затримку вагонів не пізніше двох годин після його отримання (телефонограмою, телеграфом, поштовим зв`язком, через посильних, факсом або іншим способом) (пункти 9, 10 Правил).
Облік часу користування вагонами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, яка складається на підставі Пам`яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45, Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами, Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а, Актів загальної форми ГУ-23 (пункт 3 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами).
Відповідно до пункту 12 розділу ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника. Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година.
Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 розділу ІІІ Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 №317, збір за зберігання власного (орендованого) рухомого складу на своїх осях (з одиниці) справляється в розмірі 5,9 грн. за добу; при зберіганні вантажів у вагонах 4,0 грн. за одну тонну. У всіх випадках неповна доба зберігання вантажів округляється до повної.
Матеріалами справи підтверджується, що станцією затримки оформлені відповідні документи, у тому числі акти форми ГУ-23, ГУ-23а, на підставі яких за час знаходження спірних вагонів на станції затримки, згідно з Тарифним керівництвом №1 розрахована плата за користування спірними вагонами за відомостями форми ГУ-46 №08059133, №09059134, №09059136, №10059139 на суму 99 939,60 грн. та збір за зберігання вантажу за накопичувальною карткою №09059008.
Місцевим господарським судом здійснено перевірку виконаного позивачем розрахунку та встановлено його правильність. 
Місцевий господарський суд дійшов до висновку, що матеріалами справи доводиться факт затримки вагонів з вини відповідача, визнав правомірним та обґрунтованим нарахування плати за користування вагонами на суму 99 939,60 грн. та збору за зберігання вантажу у сумі 1 241,40 грн., що є підставою для задоволення позову у повному обсязі.
Апелянт не погоджується із таким висновком місцевого господарського суду, посилаючись  на ненадання належної оцінки доводам відповідача про те, що затримки вагонів на підходах до станції призначення Грекувата відповідальними працівниками Криворізької дирекції залізничних перевезень  виконані з порушенням Правил перевезень вантажів  залізничним транспортом України, оскільки на момент затримки спірних вагонів позивачем обмежень, передбачених статтею 29 Статуту Залізниць України, встановлено не було. 
Статтею 29 Статуту визначено, що залізниця має право запроваджувати за погодженням з Мінтрансом в окремі райони під час стихійного лиха, виникнення інших надзвичайних обставин, скупчення нерозвантажених транспортних засобів у пунктах призначення. Таким чином, запровадження тимчасових обмежень щодо перевезень є правом, а не обов`язком залізниці.
Разом з тим, статтею 119 Статуту встановлено, що за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.
Порядок оформлення затримки вагонів  на підходах до станції призначення  та на станції  призначення  передбачено пунктами 8, 9, 10 Правил користування вагонами і контейнерами затвердженими наказом Мінтрансу України від 25.02.1999 №113, відтак відсутня необхідність  у запровадженні тимчасових обмежень щодо перевезень в окремі райони у порядку статті 29 Статуту залізниць України.
Крім того, матеріали справи не містять доказів звернення відповідача з ініціативою про введення тимчасової заборони на перевезення  на його адресу у зв`язку із скупченням нерозвантажених транспортних засобів на станції Грекувата.
Апеляційний господарський суд відхиляє доводи апелянта про те, що станція затримки Кривий Ріг-Західний не є станцією підходу до станції Грекувата з огляду на те, що станцією затримки може бути будь-яка станція на шляху прямування поїзда. Саме таке тлумачення даного терміну випливає виходячи зі сфери регулювання досліджуваних актів. У той же час, у експертному висновку №5948 від 26.06.2017  здійснено лише семантико-текстуальне дослідження, а тому вказаний висновок №5948 від 26.06.2017 Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз                    ім. Засл. проф. М.С.Бокаріуса в даному випадку  не може бути прийнятий.
Апеляційний господарський суд також враховує висновок Верховного Суду, викладений в постанові від 02.05.2018 року у справі №904/7240/17, відповідно до якого підходами до станції призначення є будь-яка  залізнична станція на шляху прямування  до станції призначення, на якій затримуються вагони, що узгоджується з листом Міністерства  інфраструктури України від 07.03.2018 №2197/45/10-18.
Апелянт визнає затримку вагонів з його вини протягом 13 год. 46 хв. та, відповідно, із нарахованою платою за користування вагонами у розмірі 2 998,80 грн. та зазначає, що затримка поїзда №3551 з індексом 4671-597-4574 тривала протягом 09 год. 26 хв., між тим в період з 04:45 год. до 13:00 год. 02.05.2020 на станції Грекувата були відсутні вагони, затримані з вини відповідача, однак позивач не здійснив дії щодо направлення спірних вагонів на станцію призначення, а безпідставно повторно здійснював їх затримку.
Позивач посилається на те, що колії станції Грекувата зазвичай зайнято вагонами, що прибули на адресу Приватного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" та знаходились під обробкою, під накопичення вагонів; виставленими навантаженими маршрутами, під маневровими роботами.
Підготовка залізницею на коліях станції порожніх власних вагонів під навантаження - звичайний виробничий процес роботи станції, передбачений нормами  Статуту, положеннями договору та ЄТП, у той час як незабирання відповідачем вагонів, що простоювали на коліях станції призначення за актами ф. ГУ-23, є порушенням вимог ст. ст. 46, 47 Статуту залізниць України, пунктів 33, 34 Правил видачі вантажів.
Наведене узгоджується з правовою позицією, яка викладена в постановах Верховного Суду від 22.06.2018 у справі №904/7535/17, від 15.06.2018 у справі №904/7360/17, від 17.10.2018 у справі №904/6067/18, в пункті 5.18 постанови Верховного Суду від 04.11.2019 у справі №904/5461/18.
Підпунктом 4.1 п. 4 Правил обслуговування під`їзних колій, затверджених  наказом Мінтрансу України від 21.11.2000 №644  та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 875/5096, визначено порядок подачі та забирання вагонів: подача та забирання вагонів на під`їзні колії виконується за повідомленнями або через установлені інтервали часу.
Виходячи з положень пунктів 5 договору, передача вагонів на під`їзну колію здійснюється за повідомленням, які передає прийомоздавальник вантажу та багажу станції Грекувата залізниці по телефону начальнику зміни цеху зовнішнього транспорту УЗТ ПрАТ "ЦГЗК" не пізніше, як за 2,0 години до пред`явлення вагонів до здавання, з реєстрацією у "Книзі повідомлень про час подання вагонів під навантаження або вивантаження" форми ГУ-2.
Таким чином, на підставі повідомлення про готовність прийняти (здати) вагони, певна колія, на яку планується приймання поїзду, заздалегідь резервується; це є гарантією того, що вантаж вчасно, без перешкод буде виставлено та відправлено (прийнято).
Визначення можливості або неможливості доставити на станцію призначення затримані вагони у певний інтервал часу відноситься  до технології роботи залізниці,  для чого необхідні спеціальні знання диспетчера з руху поїздів.
Залізниця не мала можливості доставити спірні вагони на станцію призначення з огляду на знаходження на її коліях вагонів, що прибули на адресу відповідача раніше та своєчасно не забиралися ним на свою під`їзну колію. Дані факти засвідчено в складених на станції призначення актах загальної форми ф.ГУ-23, які відповідальними працівниками комбінату підписано без заперечень.
На час дії спірних наказів на коліях станції Грекувата вже було скупчення вагонів, які не забиралися відповідачем на під`їзну колію, що зафіксовано актами ф. ГУ-23.  При цьому, заявка відповідача доставити на його адресу в першу чергу затримані за спірними наказами вагони, з підтвердженням готовності їх прийняття на під`їзну колію, була відсутня.
Наявність на станції призначення відповідача незабраних вагонів надає позивачу достатньо підстав вважати, що наступні поставлені вагони також будуть скупчуватися на коліях.
Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.
Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (статті 76-79 Господарського процесуального кодексу України)
Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Пунктом 46 Статуту залізниць України на одержувача покладено обов`язок прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами. Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.
Облік часу користування вагонами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, яка складається на підставі Пам`яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45, Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами, Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а, Актів загальної форми ГУ-23 (пункт 3 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами).
Апелянтом не доведено наявності обставин, які б могли бути підставою для звільнення від нарахування плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу з огляду на положення статті 121 Статуту та пункту 16 Правил користування вагонами і контейнерами та не спростовано правомірних висновків місцевого господарського суду.
За таких обставин апеляційний господарський суд погоджується із висновком місцевого господарського суду про наявність підстав для задоволення позову. 
Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).
Враховуючи встановлені вище обставини справи, зазначені положення законодавства, апеляційний господарський суд відхиляє доводи апелянта, наведені в обґрунтування апеляційної скарги. 
Таким чином, апеляційний господарський суд вбачає підстави, передбачені статтею 276 Господарського процесуального кодексу України, для залишення рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційних скарг - без задоволення. 
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта. 
Керуючись ст. 129, ст. 275, ст. 276, ст. 282, ст. 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення Господарського суду Дніпропетровської  області від 14.01.2021 у справі №904/5959/20 залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.01.2021 у справі №904/5959/20 залишити без змін. 
Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Приватне акціонерне товариство "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат".
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, зазначених у пункті 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України. 
Повний текст постанови складений  -  15.04.2021.

Головуючий суддя                                                                      Е.В. Орєшкіна

Суддя                                                                                              Л.П. Широбокова 

Суддя                                                                                               І.М. Подобєд      

У зв`язку з припиненням відправлення поштової кореспонденції в Центральному апеляційному господарському суді, копії постанови Центрального апеляційного господарського суду від 15.04.2021 у справі №904/5959/20 поштою не надсилаються.
Надіслати копії цієї постанови на електронні адреси Акціонерного товариства "Українська залізниця" (uz@uz.gov.ua), Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (p.a-secretary@dp.uz.gov.ua), Приватного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" (cgk@metinvestholding.com).