Справа № 461/1715/21                        Головуючий у 1 інстанції: Зубачик Н.Б. 
Провадження № 33/811/726/21                Доповідач: Березюк О. Г. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2021 року. Львівський апеляційний суд у складі: судді судової палати у кримінальних справах Березюка О.Г., за участі ОСОБА_1 , його захисника Шегинського Р.А., представників Галицької митниці Держмитслужби Зирянова О.Ю. та Дунаса М.О., розглянувши у м.Львові апеляційну скаргу представника Галицької митниці Держмитслужби Зирянова О.Ю. на постанову Галицького районного суду м.Львова від 20 квітня 2021 року відносно ОСОБА_1 

встановив:

Цією постановою провадження у справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.483 МК України закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Згідно з протоколом про порушення митних правил № 2246/20900/20 від 17.11.2020 року, 14.11.2020 року в пункті пропуску «Краковець - Корчова», митного поста Яворів», Галицької митниці Держмитслужби, під час виїзду за межі митної території України транспортного засобу, р.н. НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , вказаний транспортний засіб було затримано співробітниками ДПС України для проведення огляду переміщуваного ним вантажу. Будь-яких документів на переміщуваний вантаж ОСОБА_2 для перевірки не надав.
В ході здійснення переогляду переміщуваного товару було встановлено, що у вантажному відсіку транспортного засобу, р.н. НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , знаходяться товари в упаковках виробника, а саме: одяг, лижні рукавиці, термобілизна, косметичні вироби, крани сантехнічні, різних торгових марок в асортименті, нові, які знаходяться в картонних коробках у кількості 834 вантажних місць, загальною вагою 12523 кг.
Подальшою перевіркою та результатами огляду вантажу встановлено, що 11.11.2020 року, близько 19:00 год., в зону митного контролю пункту пропуску «Краковець - Корчова», митного поста «Яворів», Галицької митниці Держмитслужби України в`їхав транспортний засіб, р.н. НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , яким згідно інформаційних ресурсів Держмитслужби переміщувався товар, а саме «плитка керамічна».
Оскільки водієм не було надано загальної декларації прибуття, відповідно до ст.194-1 МК України, тому 14.11.2020 року на вказаний автомобіль була виписана картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення №UA 209030/ 2020/ 02384.
Митним органом зазначено, що з дати в`їзду в зону митного контролю пункту пропуску «Краковець - Корчова», митного поста «Яворів», Галицької митниці транспортного засобу, р.н. НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , до дати виїзду із неї та затримання цього транспортного засобу співробітниками ДПС України він перебував в зоні митного контролю без подання митному органу попередньої митної декларації та/або загальної декларації прибуття, але із документами на товар «плитка керамічна». Однак, під час затримання 14.11.2020 року транспортного засобу, р.н. НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , документів на переміщуваний ним товар при ньому виявлено не було.
За вказаним фактом наказом Галицької митниці Держмитслужби №684 від 16.11.2020 року призначено перевірку, в ході якої митним органом встановлено, що ОСОБА_1 вчинено дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що місять неправдиві дані щодо найменування та кількості товару.
Представник митного органу ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу на зазначену постанову суду, в якій просить, оскаржувану постанову суду скасувати та постановити нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст.483 МК України та накласти стягнення в межах санкції статті.
На підтримку своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що постанова суду є незаконною, необґрунтованою та винесеною з порушенням вимог законодавства, без повного та об`єктивного розгляду справи, оскільки судом першої інстанції надано перевагу сумнівним доказам, наданих стороною захисту, судом не досліджено місце і роль ОСОБА_1 у переміщенні через митний кордон України товарів, подані ним документи до митного оформлення та за логікою суду першої інстанції свідок ОСОБА_5 свідомо бере на себе відповідальність за вчинення порушення митних правил, судом не взято до уваги, що затримання транспортного засобу з переміщуваним товаром відбулося в момент керування транспортним засобом ОСОБА_1 .
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які заперечили подану апеляційну скаргу, представників митного органу, які підтримали апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи №461/1715/21 та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Вина особи, яка притягається до відповідальності повинна бути доведена органом який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватися на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.
Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Судом першої інстанції правильно встановлено те, що ОСОБА_1 не був водієм транспортного засобу, р.н. НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , будь – яких товаросупровідних документів ним до митного органу не подавалося та з копії відповіді митного органу Республіки Польща від 12.02.2021 року вбачається, що 11.11.2020 року громадянин України ОСОБА_5 перетинав кордон на транспортному засобі марки «Mercedes Benz», р.н. НОМЕР_1 , та напівпричепом марки «Kogel», р.н. НОМЕР_2 , та надав митні документи MRN 20PL402010Е1367074, MRN 20PL402010Е1367058, MRN 20PL351020E0763553, MRN 20DE800137443672Е0, MRN 20PL301010NS3Q7J83.
Більше того, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 взагалі не подавались документи до митного органу. Як наслідок, жодним чином не доводиться, що про відсутність у його діях умислу про надання неправдивих відомостей щодо товару та уповноваженою на складання протоколу особою Галицької митниці Держмитслужби при оформленні матеріалів про порушення митних правил не були дотримані вимоги закону про всебічне, повне та об`єктивне з`ясування всіх обставин справи. Для встановлення істини у справі належна перевірка матеріалів органом митниці проведена не була.
Також обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про те, що декларації ОСОБА_1 митним органам не подавав, ні протоколом про порушення митних правил №2246/20900/20 від 17.11.2020 року, ні будь-якими іншими доказами, які долучені до матеріалів справи не підтверджується, що останнім було подано документи, що містять неправдиві дані щодо товару та у самому протоколі зазначено, що будь-яких документів на переміщуваний вантаж ОСОБА_2 для перевірки не надав.
Крім цього, в матеріалах справи міститься лист начальника Львівського прикордонного загону Римарчука І. №5/1610 від 14.11.2020 року адресований на ім`я в.о. начальника Галицької митниці Держмитслужби Скоромному Я., в якому зазначено що 11.11.2020 року в міжнародний автомобільний пункт пропуску «Краківець» в напрямку «в`їзд в Україну» прибув вантажний транспортний засіб марки «MERSEDES» р.н. тягача НОМЕР_1 причіп р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та пасажира ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.12-13). Тобто митний орган був повідомлений про те, що ОСОБА_1 на митний пост прибув в якості пасажира, а отже останній до перевозимого товару не має жодного стосунку – не є водієм автомобіля, у якому перевозився товар, не є власником товару, не є відправником товару та не є отримувачем вилученого товару.
Зазначені висновки судом першої інстанції на переконання апеляційного суду є обґрунтованими, які зроблені на підставі повного та об`єктивного дослідження доказів у справі, зокрема пояснень ОСОБА_1 , свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , відеозаписів з камер відеоспостереження на митному посту та письмових доказів, що містяться в матеріалах справи.
Як пояснив у суді першої інстанції ОСОБА_1 , він проходив стажування у перевізника ФОП ОСОБА_9 та їхав у автомобілі у якості пасажира з метою отримання досвіду для подальшого працевлаштування у якості водія,- і вказані твердження під час апеляційного розгляду не були спростовані представниками митниці належними та допустимими доказами. 
Отже, постанова місцевого суду є законна і обґрунтована, підстав для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі представника митного органу, апеляційний суд не знаходить.
Керуючись ст.294 КУпАП, ст.467 МК України -

постановив:

Постанову Галицького районного суду м.Львова від 20 квітня 2021 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу представника Галицької митниці Держмитслужби Зирянова О.Ю. – без задоволення.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського
апеляційного суду Березюк О.Г.