Ухвала
 
28 квітня 2021 року
м. Київ
 
справа № 128/3152/19
провадження № 61-6623ск21
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Стрільчука В. А., Фаловської І. М.,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 16 лютого 2021 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 20 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Селянського (фермерського) господарства «Ромашка», за участю третіх осіб: Вінницької районної державної адміністрації, Головного управління статистики у Вінницькій області, про відшкодування шкоди,
ВСТАНОВИВ:
У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Селянського (фермерського) господарства «Ромашка» (далі - СФГ «Ромашка»), за участю третіх осіб: Вінницької районної державної адміністрації, Головного управління статистики у Вінницькій області, про відшкодування шкоди у розмірі 240 977,34 грн.
Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 16 лютого 2021 року у позові відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь СФГ «Ромашка» судові витрати, понесені на правову допомогу, в розмірі 25 000,00 грн.
Постановою Вінницького апеляційного суду від 20 квітня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
У квітні 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 16 лютого 2021 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 20 квітня 2021 року.
Положенням пункту 9 частини третьої статті 2 ЦПК України закріплено, що однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом.
Однак, таке право на касаційне оскарження не є абсолютним та безумовним, скаржник зобов`язаний обґрунтувати причини такого звернення, що дозволяють ініціювати проведення судового розгляду справи в третій раз.
Так, у положенні частини «с» статті 7 Рекомендацій № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, акцентується увага на тому, що скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону.
Згідно із практикою Європейського суду з прав людини у справах Lavages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції. 
Право заявника на апеляційний перегляд справи було забезпечено.
Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Ціна позову у цій справі становить 240 977,34 грн, що є меншим, ніж двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2021 року.
Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення. 
Підстави, передбачені статтею 411 ЦПК України, для обов`язкового скасування судових рішень, що оскаржені, у касаційній скарзі не зазначені.
Згідно із пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Враховуючи, що ціна позову у цій справі не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, відсутні, тому у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити. 
Керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 16 лютого 2021 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 20 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Селянського (фермерського) господарства «Ромашка», за участю третіх осіб: Вінницької районної державної адміністрації, Головного управління статистики у Вінницькій області, про відшкодування шкоди.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                          С. Ю. Мартєв
 
В. А. Стрільчук
 
І. М. Фаловська