Ухвала
 
04 червня 2021 року
місто Київ
 
справа № 1008/339/12
провадження № 61-16290св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Усика Г. І.,
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 ,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу  ОСОБА_2 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26 лютого 2019 року у складі судді Корнієнка С. В. та постанову Київського апеляційного суду від 24 липня 2019 року у складі колегії суддів: Поливач Л. Д., Стрижеуса А. М., Шкоріної О. І.,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 у січні 2012 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, у якому просила суд визнати право спільної сумісної власності на набуте сторонами за час шлюбу майно: автомобільний причіп, 2004 року випуску, реєстраційний номер  НОМЕР_1 ; мотоцикл Дніпро-11, 1992 року випуску, реєстраційний номер  НОМЕР_2 ; трактор Т-16, 1977 року випуску; м`який куточок виробництва України; два комплекти кухонних меблів; два дерев`яних ліжка; земельну ділянку, виділену для будівництва індивідуального житлового будинку, а також будинковолодіння, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . У порядку поділу спільного сумісного рухомого майна подружжя позивач просила виділити їй у власність автомобільний причіп, мотоцикл, м`який куточок, два комплекти кухонних меблів, два дерев`яних ліжка, а відповідачу трактор. Крім цього, позивач просила суд в порядку поділу спільного із відповідачем майна виділити їм у власність по 1/2 частині спірної земельної ділянки та зведеного ними незавершеного будівництвом будинковолодіння, здійснити його поділ між ними в натурі згідно з запропонованим судовим експертом поділом за варіантом № 4, зазначеним у висновку результатів проведення судової будівельно-технічної експертизи від 15 травня 2014 року за № 15/04-14, а також визнати за кожним із сторін майнові права забудовника з правом здачі 1/2 частини зазначеного будинковолодіння в експлуатацію та отримання на своє ім`я документів, що посвідчують право власності. 
У зв`язку із запропонованим поділом та виділенням в натурі кожному з колишнього подружжя частини нерухомого майна, ОСОБА_1 також просила залишити у спільному користуванні сторін земельну ділянку, площею 49, 2 кв. м, та стягнути з неї на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію за незначне зменшення його частки в будинковолодінні у розмірі 13 214, 50 грн.
Відповідач позов не визнав, звернувся до суду із зустрічними позовними вимогами про поділ спільного майна подружжя, в якому з урахуванням заяви про уточнення зустрічних вимог просив суд виділити йому у власність: 1/2 частину будівельних матеріалів та конструктивних елементів, що були використані для будівництва спірного недобудованого будинку; трактор Т-16, 1977 року випуску; м`який куточок, виробництва України; два комплекти кухонних меблів, а ОСОБА_1 у порядку поділу майна виділити іншу половину будівельних матеріалів та конструктивних елементів недобудованого будинку; мотоцикл «Дніпро-11», 1992 року випуску; автомобільний причіп, 2004 року випуску; телевізори «Славутич» та «Sony»; два дерев`яних ліжка; холодильник «Донбас»; мікрохвильову піч «Gorenje»; пральну машину «Ardo»; газову плиту; комп`ютер «LG»; принтер «Canon»; меблеву стінку; два дерев`яних письмових стола; два дерев`яних ліжка; два дивани; дві дерев`яні шафи; тумбу для телевізора; а також вітальню та кухонний куточок. Зустрічні вимоги відповідача обґрунтовані тим, що на приватизованій ним земельній ділянці сторонами у період 1994-2006 років здійснювалося будівництво житлового будинку, однак воно на даний момент не завершене, будинок в експлуатацію не прийнято, та відповідно правовстановлюючі документи на нього органами державної влади не видавались, відтак відповідно до вимог частини другої статті 331 ЦК України поділ майна може відбутися лише шляхом розподілу будівельних матеріалів, використаних для його зведення.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 червня 2016 року скасовано прийняті за результатами розгляду справи рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 24 грудня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 02 березня 2016 року, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26 лютого 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено повністю, визнано спільною сумісною власністю колишнього подружжя зазначене в первісному позові рухоме та нерухоме майно, здійснено його поділ між сторонами у порядку, визначеному позивачем. Крім того, судом частково задоволено зустрічний позов ОСОБА_2 та визнано у порядку поділу спільної сумісної власності колишнього подружжя право власності останнього на майно: трактор Т-16, 1977 року випуску; 1/2 частину об`єкта незавершеного будівництва на АДРЕСА_1 , що складається з: приміщення № 1-1 гараж, площею 16, 4 кв. м; приміщення № 1-2-2, площею 4, 86 кв. м; приміщення № 1-4, площею 4 кв. м; приміщення № 1-5, площею 4, 5 кв. м; приміщення № 1-8-1, площею 7, 53 кв. м; приміщення № 1-9, площею 11, 5 кв. м; приміщення № 1-10, площею 11, 5 кв. м; приміщення № 1-11, площею 16, 2 кв. м; приміщення № 1-12, площею 4, 5 кв. м; та господарських будівель та споруд «Б-2», «Б-3», «В», «0-1»; а також на 1/2 частину земельної ділянки, на якій розташований об`єкт незавершеного будівництва за зазначеною адресою, площею 1 361, кв. м, яка обмежена конкретно визначеними лініями, які були запропоновані судовим експертом за варіантом № 4, зазначеному у висновку результатів проведення судової будівельно-технічної експертизи від 15 травня 2014 року за № 15/04-14.
Постановою Київського апеляційного суду від 24 липня 2019 року рішення суду першої інстанції у частині стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 грошової компенсації за зменшення частки в будинковолодінні у розмірі 13 214, 50 грн змінено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію за зменшення частки у будинковолодінні у розмірі 13 214, 50 грн, із викладенням мотивувальної частини рішення у цій частині в редакції постанови.
ОСОБА_2 у вересні 2019 року із застосуванням засобів поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26 лютого 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 24 липня 2019 року у частині вирішення позову щодо незавершеного будівництвом будинковолодіння та земельної ділянки, ухвалити нове рішення про відмову у позові. У частині вирішення позову щодо рухомого майна справу направити на новий розгляд.
Ухвалою Верховного Суду від 26 вересня 2019 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 .
Відзив на касаційну скаргу до Верховного Суду не надходив.
Провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).
Відповідно до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» (далі - Закон № 460-IX), який набрав чинності 08 лютого 2020 року, касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
Враховуючи, що касаційну скаргу у справі, що переглядається, подано у вересні 2019 року, вона підлягає розгляду в порядку, що діяв до набрання чинності Законом № 460-IX.
Згідно з частиною п`ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.
Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи, що Верховний Суд у складі колегії суддів не приймав рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.
З огляду на те, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, Суд інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26 лютого 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 24 липня 2019 року призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у ній матеріалами на 16 червня 2021 року.
Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді                                                                                                 С. О. Погрібний
                                 
                                                                                                                                                                               І. Ю. Гулейков

                                                                                                          Г. І. Усик