П О С Т А Н О В А
                                         І М Е Н Е М          У К Р А Ї Н И
 
26 травня 2021року                                                                                  м. Київ
         
   Справа № 369/16143/18
   Провадження: № 22-ц/824/8158/2021
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
 
головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т.О., 
суддів Іванової І.В., Борисової О.В.
секретар Гулієв М.Д.о,
 
 розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Кулагіна Олексія Володимировича в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «ОМОКС»
 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 березня 2021 року, ухвалене  під головуванням судді Ковальчук Л.М., 
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОМОКС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
 
                                                   в с т а н о в и в :
 
 У грудні 2018 року ТОВ«ОМОКС» звернулось до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 28.12.2015 року між ТОВ «ОМОКС» та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру № 25/2/8/117/Ж-ИП, згідно з п. 1.2 якого позивач зобов`язався передати у власність відповідача, а відповідач зобов`язався прийняти у власність майнові права на квартиру, будівельний номер АДРЕСА_1 , та оплатити ціну таких майнових прав в порядку та на умовах, визначених цим договором. Позивач вказував, що згідно п. 3.1 зазначеного договору ціна майнових прав на квартиру за цим договором становить 347 025,00 грн., в тому числі ПДВ. Ціна майнових прав на один квадратний метр квартири становить 7 500,00 грн., в тому числі, ПДВ 1 250,00 грн. Відповідно до п. 3.2 договору у випадку, якщо за результатами обмірів суб`єктами господарювання фактична площа квартири перевищуватиме його проектну загальну площу на 1 (один) або більше квадратних метрів, покупець зобов`язується здійснити доплату продавцю за додаткові квадратні метри. Згідно з п. 3.6 договору сторони погодили, що у будь-якому випадку ціна майнових прав на квартиру має бути внесена покупцем у розмірі 100% до 01.12.2016 року, але в будь-якому випадку не пізніше дати підписання Акту прийому-передачі. Будинок, в якому знаходиться спірна квартира, введено в експлуатацію 02.07.2015року, що підтверджується сертифікатом ДАБІ України. Позивач зазначав, що за результатами обмірів ДП «УКРНДПІЦИВІЛЬБУД» фактична площа спірної квартири склала 46,7 кв.м, а тому відповідачка повинна була сплатити позивачу 347 025,00 грн. 21.03.2017 року між сторонами було підписано Акт прийому-передачі квартири, що, на думку позивача, вказує на виконання з його боку зобов`язань за договором. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 01.07.2017 за відповідачем було зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 . Проте, відповідачка станом на дату звернення до суду не сплатила ціну майнових прав за вище згаданим договором. Оскільки відповідачка не виконала взяті на себе зобов`язання по оплаті майнових прав на квартиру, товариство просило суд стягнути з неї, ОСОБА_1 ,на його користь заборгованість за договором купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 28.12.2015 № 25/2/8/117/Ж-ИП у розмірі 347 025,00 грн.
Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 березня 2021 року в задоволенні позову ТОВ «ОМОКС» відмовлено.
   Не погодившись із таким судовим рішенням, Кулагін О.В. в інтересах ТОВ «ОМОКС» подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позову.
На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що згідно п.п. 1.5, 1.6 договору, видача акту приймання-передачі є обов`язком позивача як продавця, і такий документ може слугувати доказом виконання саме його обов`язків по передачі товару. Оригінали документів, на яких суд базує своє рішення (будь-які платіжні документи), в матеріалах справи відсутні. Змін до договору не вносилось і обов`язок покупця за договором виконати у передбачений договором спосіб свої обов`язки по оплаті товару не припинився належним виконанням. Належним виконанням у даному випадку є внесення коштів на банківський рахунок позивача, як це передбачено у п.п. 3.5, 3.7 договору. 
Ухвалами Київського апеляційного суду від 23 квітня 2021 року відкрито апеляційне провадження у справі, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.
У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Хіміч В.О.  інтересах ОСОБА_1 заперечував проти апеляційної скарги та вказував, що  умови договору купівлі-продажу майнових прав, передача ОСОБА_1 директору ТОВ «Омокс» Кулагіну О.В. грошових коштів в розмірі 347 025 грн, видача довідки № 496/06 від 30.06.2016 та акту приймання-передачі від 30.06.2016 свідчить про належне виконання ОСОБА_1 своїх обов`язків, оскільки  акт прийому-передачі підписується сторонами лише за умови повної оплати покупцем ціни майнових прав. Твердження скаржника про відсутність в матеріалах справи належних доказів спростовуються матеріалами справи. Усі документи, на підставі яких була здійсненна державна реєстрація права власності, є чинними. Факт видачі  довідки № 496/06 від 30.06.2016 та акту приймання-передачі від 30.06.2016 позивачем не заперечується. За наведених обставин просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.
В судовому засіданні адвокат Литвиненко А.В. в інтересах ТОВ «Омокс» підтримала апеляційну скаргу з підстав, викладених у ній, та просила її задовольнити. 
ОСОБА_1 та її адвокат Хіміч В.О. заперечували проти апеляційної скарги, просили рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. 
Вислухавши пояснення учасників справи, які з`явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Як убачається із матеріалів справи, 28.12.2015 між  ОСОБА_1 та ТОВ «ОМОКС» було укладено договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру № 25/2/8/117/Ж-ИП, згідно з п. 1.2 якого позивач зобов`язався передати у власність відповідача, а відповідач зобов`язався прийняти у власність майнові права на квартиру, будівельний номер АДРЕСА_1 , та оплатити ціну таких майнових прав в порядку та на умовах, визначених цим договором.
Згідно п. 1.5 вказаного договору, майнові права на квартиру за цим договором передаються продавцеві покупцю шляхом підписання Акту прийому-передачі квартири (як сукупність майнових прав), який є невід`ємною чистиною цього договору та зразок якого сторони погодили в додатку № 2 до цього договору. Акт прийому-передачі підписується сторонами після прийняття в експлуатацію завершеного будівництвом об`єкта будівництва, у строк, визначений продавцем, та за умови повної оплати покупцем ціни майнових прав на квартиру. Факт повної оплати покупцем ціни майнових прав на квартиру буде підтверджуватися наданням довідки згідно з п. 1.6 договору. Квартира (як сукупність майнових прав) переходить від продавця до покупця після підписання Акту прийому-передачі.
За змістом п. 1.6 договору умови, розмір і порядок перерахування грошових коштів покупцем на користь продавця визначаються цим договором, додатками до нього, а також додатковими угодами, укладеними до цього договору. На підтвердження виконання покупцем своїх зобов`язань, передбачених цим договором щодо зобов`язань по оплаті ціни майнових прав на квартиру, продавець надає покупцю довідку про виконання зобов`язань по оплаті ціни майнових прав на квартиру, але не раніше здійснення оплати за даними технічної інвентаризації суб`єктами господарювання. Довідка надається продавцем покупцю одночасно з укладенням Акту прийому-передачі.
Відповідно до п.3.1 договору, ціна майнових прав на квартиру за цим договором становить 347 025,00 грн., в тому числі ПДВ. Ціна майнових прав на один квадратний метр квартири становить 7 500,00 грн., в тому числі ПДВ 1 250,00 грн.
У п. 3.5 договору сторони погодили, що покупець сплачує продавцеві ціну майнових прав на квартиру за цим договором шляхом перерахування платежів на банківський рахунок продавця в АБ «Укргазбанк», МФО 320478.
У п. 3.6 договору сторони погодили, що у будь-якому випадку ціна майнових прав на квартиру має бути внесена покупцем у розмірі 100% до 01.12.2016, але в будь-якому випадку не пізніше дати підписання Акту прийому-передачі.
Згідно п. 3.7 покупець перераховує кошти на поточний банківський рахунок продавця, вказаний в. 3.5 договору.
Датою оплати покупцем ціни майнових прав на квартиру вважається дата зарахування покупця на поточний банківський рахунок продавця, вказаний в цьому договорі. 
Будинок, в якому знаходиться спірна квартира, введено в експлуатацію 02.07.2015року.
Згідно  довідки ТОВ «ОМОКС» № 492/06 від 30.06.2016,  ОСОБА_1  виконала всі зобов`язання по сплаті ціни майнових прав на квартиру відповідно до договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 28.12.2015 № 25/2/8/117/Ж-ИП, що складає 347 025,00 грн., в тому числі, ПДВ.
30.06.2016 року сторонами було підписано Акт прийому-передачі квартири.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 20.09.2018  за відповідачем було зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 .
Згідно довідки ТОВ «ОМОКС»  № 830/12 від 12.12.2018, станом на 18.10.2018 року заборгованість відповідача за договором купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 28.12.2015 № 25/2/8/117/Ж-ИП становить 347 025,00 грн.
Відповідно до листа ПАТ «АБ «Укргазбанк» № 5-70/308/2019 від 28.01.2019, на рахунок ТОВ «ОМОКС»у період з 28.12.2015 по 28.01.2019 кошти від ОСОБА_1 не надходили.
Згідно довідки ТОВ «ОМОКС» № 832/12 від 12.12.2018,  ОСОБА_1 жодних коштів як на рахунки товариства, відкриті в банківських установах, так і у касу, не вносились.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачкою було надано докази виконання нею зобов`язань за Договором купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 28.12.2015 № 25/2/8/117/Ж-ИП щодо сплати вартості майнових прав на квартиру у розмірі 347 025,00 грн., так як подані відповідачем довідка, видана товариством, та Акт прийому-передачі квартири, підписаний сторонами, відповідно до умов договору можуть мати місце лише після здійснення вказаної оплати.
Перевіряючи такі висновки суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.
Зі змісту п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України вбачається, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Частинами першою, третьою та четвертою статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. До договорів, що укладаються більш як двома сторонами (багатосторонні договори), застосовуються загальні положення про договір, якщо це не суперечить багатосторонньому характеру цих договорів.
Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.
Частиною першою статті 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (стаття 638 ЦК України).
Частиною 1 ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1 ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно з ч. 1 ст. 691 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.
Відповідно до ч. 1 ст. 693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.
Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Процесуальний закон містить вимоги до доказів, на підставі яких суд встановлює обставини справи, а саме: докази повинні бути належними (стаття 77 ЦПК), допустимими (стаття 78 ЦПК), достовірними (стаття 79 ЦПК), а у своїй сукупності - достатніми (стаття 80 ЦПК ).
Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.
Умови укладеного між сторонами договору свідчать, що відповідачка на виконання умов договору зобов`язалась перерахувати кошти, які складають ціну майнових прав на квартиру, на поточний банківський рахунок ТОВ «ОМОКС». Датою оплати покупцем ціни майнових прав на квартиру вважається дата зарахування коштів покупця на поточний банківський рахунок продавця, вказаний в цьому договорі. 
Згідно наданих позивачем доказів, зокрема, листа ПАТ «АБ «Укргазбанк»№ 5-70/308/2019  та довідки ТОВ «ОМОКС»№ 832/12 від 12.12.2018,  ОСОБА_1  жодних коштів як на рахунки товариства, відкриті в банківських установах, так і у касу, не вносились.
Заперечуючи проти позову, ОСОБА_1 в обґрунтування факту виконання нею умов договору купівлі-продажу майнових прав, посилалась на довідку ТОВ «ОМОКС» № 492/06 від 30.06.2016та Акт прийому-передачі квартири від 30.06.2016.
Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів виходить із наступного.
Згідно ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Пунктом 2.9 глави 2 «Приймання готівки» розділу IV «Касові операції банків (філій, відділень) з клієнтами» Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою правління НБУ від 01 червня 2011 року № 174 (далі - Інструкція № 174), передбачено, що банк (філія, відділення) зобов`язаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції або напис чи штамп «вечірні» чи «післяопераційний час»), а також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом системи автоматизації банку.
Підсумовуючи наведене, колегія суддів доходить висновку про те, що надані відповідачкою докази: довідка№ 16/10 від 16.10.2018 , згідно якої  ОСОБА_1 виконала всі зобов`язання по сплаті ціни майнових прав на квартиру відповідно до договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 16.07.2018 № 25/1/11/61/Ж-ИП, що складає 347 025,00 грн., в тому числі ПДВ, та акт прийому-передачі квартири, не є достатніми для підтвердження факту виконання відповідачкою умов договору щодо сплати коштів на банківський рахунок ТОВ «ОМОКС».
Аналізуючи  умови договору, можна дійти висновку про те, що видача наведених документів є обов`язком ТОВ «ОМОКС», як продавця, і може слугувати доказом виконання саме його обов`язків по передачі товару; вказані документи обумовлюють взаємодію сторін договору саме в аспекті визначення предмету договору, але не регулюють порядок розрахунків між сторонами.
Окрім того, такі докази не визнаються позивачем, оскільки по своїй суті вказані документи не є розрахунковими та такими, що підтверджують факт внесення коштів на банківський рахунок; такі документи можуть бути підробленими, або такими, що сформовані помилково.
Заперечення відповідачки проти позову, зокрема, про те, що кошти нею були сплачені особисто директору ТОВ «ОМОКС» не можуть бути підставою для відмови у позові, оскільки  не підтверджені жодними доказами. В будь-якому випадку, належним виконанням умов договору купівлі-продажу майнових прав є лише  сплата коштів на банківський рахунок продавця ТОВ «ОМОКС», будь-якого  іншого порядку сторони у договорі не погодили, додаткових угод з цього приводу не укладали.
За встановлених обставини та на підставі наявних в матеріалах справи доказів, колегія суддів доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог ТОВ «ОМОКС» про стягнення з відповідачки заборгованості за договором купівлі-продажу майнових прав у розмірі 347 025 грн.
Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що позовні вимоги у цій справі нерозривно пов`язані з обов`язком відповідачки щодо належного виконання основного зобов`язання за договором купівлі-продажу майнових прав, а саме, сплати коштів на банківський рахунок продавця. Не належно оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки  ОСОБА_1 , в розумінні положень процесуального законодавства, факту виконання нею умов договору та сплати коштів на банківський рахунок  ТОВ «ОМОКС» не доведено.
Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення у відповідності з вимогами ч.1 ст.376 ЦПК України є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції невірно встановлені фактичні обставини у справі, висновки суду не відповідають наданим сторонами доказам, судом неправильно застосовано норми матеріального права, а тому рішення суду першої інстанції у відповідності до положень ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.
Згідно з ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України  судовий збір, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаютьсяу разі задоволення позову - на відповідача.
 Якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (ч.13 ст.141 ЦПК України). 
Як убачається із матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду із вказаним позовом судовий збір сплачений у розмірі 5 205,39 грн (т. 1 а.с. 38), при оскарженні рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку - 7 808,06 грн (т. 5 а.с. 58).
У зв`язку з ухваленням судом апеляційної інстанції нового рішення про задоволення позову згідно положень ст. 141 ЦПК України, з  ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОМОКС» підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 5 205,39 грн та за подання апеляційної скарги у розмірі 7 808,06 грн,  а всього 13 013,45 грн.
 
Керуючись ст.ст.  367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд
 
П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу Кулагіна Олексія Володимировича в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «ОМОКС» задовольнити.
Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 березня 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОМОКС» (ЄДРПОУ 23154102, місцезнаходження: 08135, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Чайки, вул. Лобановського Валерія, 21, корпус 1, прим. 25)  заборгованість за договором купівлі-продажу майнових прав на квартиру від № 25/2/117/Ж-ИП від 28.12.2015 року у розмірі 347 025 (триста сорок сім тисяч двадцять п`ять) грн.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОМОКС» (ЄДРПОУ 23154102, місцезнаходження: 08135, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Чайки, вул. Лобановського Валерія, 21, корпус 1, прим. 25)  витрати по сплаті судового збору у розмірі 13 013,45 (тринадцять тисяч тринадцять) грн. 45 коп.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції з підстав, визначених ч. 2 ст. 389 ЦПК України. 
 
Повне судове рішення складено 27 травня 2021 року.

Головуючий                                                                                             Т.О. Невідома

Судді                                                                                                         І.В. Іванова

                                                                                                                  О.В. Борисова