ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 826/24815/15                                                                     Суддя (судді) першої інстанції: Аверкова В.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  26 травня 2021 року                                                                       м. Київ

          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді                                                                             Ганечко О.М.,
суддів                                                                                              Кобаля М.І.,
                                                                                                    Василенка Я.М.,
за участі секретаря судового засідання                                        Біднячук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фім-Транс» та Головного управління ДПС у м. Києві на додаткове рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 серпня 2020 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю             «Фім-Транс» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
  
В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фім-Транс» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Печерському   районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.
Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 грудня 2015 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.
Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2016 року, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фім-Транс» задоволено, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 грудня 2015 року скасовано та прийнято нову, якою позов задоволено.
06 жовтня 2016 року Київським апеляційним адміністративним судом прийнято додаткову постанову, якою стягнуто з Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фім-Транс» сплачені ним судові витрати в розмірі 74472,50 грн.
На виконання додаткової постанови, 13 жовтня 2016 року Київським апеляційним адміністративним судом видано виконавчий лист.
Вищий адміністративний суд України ухвалою від 18 травня 2016 року постанову   Київського апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2016 року залишив без змін.
Верховний Суд України постановою від 18 липня 2017 року заяву Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві задовольнив частково, постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2016 року та ухвалу Вищого адміністративного суду України від 18 травня 2016 року скасував, а справу передав на розгляд до суду апеляційної інстанції.
Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2018 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фім-Транс» залишено без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 грудня 2015 року без змін.
Постановою Верховного Суду від 26 червня 2018 року касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фім-Транс» задоволено частково. Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 грудня 2015 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2018 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 червня 2019 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фім-Транс» задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 30 жовтня 2015 року № 70226552206. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 30 жовтня 2015 року      № 70126552206. Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фім-Транс» з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві судові витрати за сплату судового збору в розмірі 67706,60 грн (шістдесят сім тисяч сімсот шість гривень 60 копійок) та витрати на проведення економічної експертизи в розмірі 15015,00 грн (п`ятнадцять тисяч п`ятнадцять гривень).
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2019 року апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві задоволено. Скасовано рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від                12 червня 2019 року та ухвалено нове судове рішення, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фім-Транс» до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві   про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень залишено без задоволення.
Постановою Верховного Суду від 04 червня 2020 року касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фім-Транс» задоволено. Постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2019 року скасовано. Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 червня 2019 року залишено в силі.
Додатковою постановою Верховного Суду від 19 червня 2020 року заяву адвоката Олійника Олега Станіславовича, який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Фім-Транс», про винесення додаткової постанови у справі № 826/24815/15 задоволено. Замінено Головне управління ДФС у м. Києві, його правонаступником, - Головним управлінням ДПС у м. Києві. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у місті Києві на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фім-Транс» суму сплаченого судового збору в розмірі 135413 (сто тридцять п`ять тисяч чотириста тринадцять) гривень 20 копійок та грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 40000 (сорок тисяч) гривень.
Додатковим рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 серпня 2020 року заяви представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення задоволено частково.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у місті Києві на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фім-Транс» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 45 000 (сорок п`ять тисяч) гривень.
В іншій частині заяв відмовлено.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду в частині відмови в задоволенні вимог заяви, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати додаткове рішення суду першої інстанції в частині та прийняти нову постанову в цій частині, якою вимоги заяв задовольнити у повному обсязі щодо стягнення сум сплаченого судового збору під час розгляду спору.
Також, не погоджуючись із зазначеним рішенням суду в частині задоволення вимог про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу адвоката, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане додаткове рішення суду першої інстанції в частині та прийняти нову постанову в цій частині, якою відмовити у задоволенні заяви позивача про розподіл витрат на професійну правничу допомогу.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.10.2020 відкрито апеляційне провадження та призначено апеляційні скарги до розгляду у відкритому судовому засіданні на 26 листопада 2020 р.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.12.2020 заяву Парінова А.Б. про самовідвід задоволено, відведено суддю Парінова А.Б. від участі в розгляді справи                        № 826/24815/15. Передано справу для визначення іншого складу суду в порядку, встановленому частиною 1  статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.12.2020 заяву Беспалова О.О. про самовідвід задоволено. Відведено суддю Беспалова О.О. від участі в розгляді справи № 826/24815/15. Передано справу для визначення іншого складу суду в порядку, встановленому частиною 1  статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.
Ухвалою судді Шостого апеляційного адміністративного суду   Шурко О.І. від 07 грудня   2020 року прийнято до провадження справу № 826/24815/15.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.12.2020 призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження з 19 січня 2020 р.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.04.2021 прийнято до провадження судді Шостого апеляційного адміністративного суду Ганечко О.М. адміністративну справу за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю «Фім-Транс» та Головного управління ДПС у м. Києві на додаткове рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 серпня 2020 року та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні     на 26 травня 2021 року.
У судовому засіданні представник позивача вимоги апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фім-Транс» підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Щодо апеляційної скарги відповідача, представник позивача просив її залишити без задоволення. Крім того, заявлено клопотання про закриття апеляційного провадження по скарзі відповідача, оскільки її подано за відсутності документального підтвердження повноважень особи, яка її підписала.
Колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість вказаного клопотання представника позивача та про відсутність підстав для його задоволення, оскільки апеляційну скаргу від відповідача було підписано О.Перепелюком, який представляє ГУ ДПС у м. Києві в порядку самопредставництва, згідно ст. 55 КАС України, та про що, внесено відповідний запис у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Представник відповідача у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу ГУ ДПС у             м. Києві, а апеляційну скаргу товариства просив залишити без задоволення.
Заслухавши суддю доповідача, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги позивача та відповідача не підлягають задоволенню, з огляду на таке.
У відповідності до положень ч. 1 ст. 308 КАС України, справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Так, в матеріалах справи наявна 1) заява представника позивача № ФТ/537 від             19 червня 2019 року про стягнення на професійну правничу допомогу в розмірі 45000,00 грн.
Також, в матеріалах справи наявна 2) заява представника позивача, в якій він просив суд постановити додаткове судове рішення про стягнення на користь ТОВ «Фім-Транс» судового збору в розмірі 74472,50 грн, сплаченого за подачу апеляційної скарги, згідно платіжного доручення від 11 січня 2016 року № 2569 та судового збору в розмірі 135403,60 грн, сплаченого за подачу касаційної скарги, згідно платіжного доручення від 22 лютого 2018 року № 1274.
21 липня 2020 року до суду надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення, в якому заявник просив суд постановити додаткове рішення, яким стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у м. Києві на користь ТОВ «Фім-Транс» суму сплаченого судового збору в розмірі 212308,17 грн.
При цьому, до вказаної суми входить:
- судовий збір за подання апеляційної скарги на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 грудня 2015 року в розмірі 74 472,50 гри - платіжне доручення № 2569 від 11 січня 2016 року (том 31 а.с.132);
- судовий збір за подання касаційної скарги на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2018 року розмірі 135 403,60 грн - платіжне доручення     № 1247 від 22 лютого 2018 року;
- судовий збір за видачу дубліката виконавчого листа в розмірі 52,86 грн - платіжне доручення № 1331 від 19 березня 2018 року (том 31 а.с.7);
- судовий збір за видачу дубліката виконавчого листа в розмірі 57,63 грн - платіжне доручення № 1931 від 25 червня 2019 року (том 31 а.с.131);
- судовий збір за перегляд ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від              21 червня 2018 року за нововиявленнми обставинами в розмірі 79,29 грн - платіжне доручення № 148 від 18 грудня 2018 року;
- судовий збір за подання касаційної скарги на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 21 червня 2018 року в розмірі 1762,29 грн - платіжне доручення № 1626 від 20 липня 2018року;
- судовий збір за подання клопотання про призначення експертизи в розмірі 480 грн - платіжне доручення № 449 від 08 серпня 2017 року (том 7 а.с.16).
Суд першої інстанції, приймаючи додаткове рішення від 26.08.2020 дійшов висновку про обґрунтованість та документальне підтвердження заявником понесених витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 45000 грн. Водночас, у частині задоволення заяв про стягнення за рахунок відповідача на користь позивача сум сплаченого судового збору за подання апеляційних та касаційних скарг, суд першої інстанції вказав на те, що наведені витрати підтверджені, однак, зауважив, що суд першої інстанції не може розглядати заяву про ухвалення додаткового судового рішення в частині розподілу судових витрат за апеляційну та касаційну скарги, адже рішення за вказаними скаргами було прийнято судами апеляційної та касаційної інстанцій відповідно. Крім того, у частині вимог щодо судового збору за видачу дубліката виконавчого листа, наголошено на тому, що матеріали справи свідчать про те, що дублікат виконавчого листа не видавався. (а.с. 161-165 т. 33)
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фім-Транс» в апеляційній скарзі вважає висновки суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні вимог помилковими, адже, на сьогодні в рамках даної справи існує лише два рішення судів, якими вирішено спір по суті - рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.06.2019 та постанова Касаційного адміністративного суду від 04.06.2020, а тому, на переконання апелянта, виходячи з норм процесуального закону, лише суд першої інстанції та суд касаційної інстанцій в даній справі можуть вирішувати питання щодо розподілу судових витрат. Апелянт наголошує на тому, що виходячи з положень ст. 252 КАС України, судом який ухвалив рішення є саме Окружний адміністративний суд м. Києва і саме він повинен вирішувати питання щодо стягнення на користь позивача вказаних вище витрат.
ГУ ДПС у м. Києві у апеляційній скарзі вважає висновки суду першої інстанції в частині задоволення вимог та стягнення з відповідача на користь позивача понесених витрат на правничу допомогу адвоката, адже фактично висловлене прохання позивача відбулось лише 19.06.2020, з огляду на що, така заява мала бути залишеною судом без розгляду.
У частині висновків суду першої інстанції про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 45000,00 грн, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на таке.
Згідно норм ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу.
Відповідно до приписів ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Так, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Слід врахувати, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.
Колегія суддів наголошує, що суд, розглядаючи заяву про розподіл судових витрат, та вирішуючи її по суті, має детально визначити чи підтверджуються вони документально (реально понесені) чи заявлених розмір відповідає визначеним приписами КАС України критеріям та чи є такі витрати співмірними зі складністю справи та здійсненими стороною діями під час розгляду спору.
Так, колегія суддів вважає цілком обґрунтованими висновки суду першої інстанції про те, що розмір понесених позивачем витрат в ході розгляду справи підтверджується належними та допустимими в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України доказами, а саме: договором про правову допомогу від 29 серпня 2016 року № 274/16, додатком № 3 від 06 вересня 2018 року до вказаного договору, актом виконаних робіт від      20 червня 2020 року. На підтвердження оплати за надані послуги, стороною позивача було надано платіжне доручення від 24 червня 2019 року № 227 на суму 45000,00 грн., що відповідає складності даної справи та обсягу наданої правничої допомоги під час розгляду спору в суді.
          Колегія суддів відхиляє доводи апелянта (ГУ ДПС у м. Києві) про наявність підстав для залишення вказаної заяви без розгляду, оскільки заява № ФТ/537 про стягнення витрат на правничу допомогу датована 19.06.2019. 
          Крім того, матеріали справи не містять обґрунтованих та належних заперечень сторони відповідача щодо розміру витрат на правничу допомогу адвоката чи про наявність підстав для їх зменшення.
Таким чином, суд першої інстанції мав підстави для висновку стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу саме у розмірі 45000 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Тож, доводи апеляційної скарги відповідача висновків суду першої інстанції в оскаржуваній частині не спростовують.
Щодо висновків суду першої інстанції про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача сум сплаченого судового збору під час розгляду даної справи (подання апеляційних, касаційних скарг), колегія суддів враховує таке.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; судом не вирішено питання про судові витрати.
Наведене вказує на те, що якщо судом не було вирішено питання про судові витрати, саме суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення.
Матеріали справи вказують на те, що стороною позивача подавалась до суду заява про стягнення суми сплаченого судового збору в розмірі 212308,17 грн., яка складається з:
- судовий збір за подання апеляційної скарги на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 грудня 2015 року в розмірі 74472,50 грн - платіжне доручення № 2569 від 11 січня 2016 року (том 31 а.с.132), сплачений на рахунок Київського апеляційного адміністративного суду;
- судовий збір за подання касаційної скарги на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2018 року розмірі 135403,60 грн - платіжне доручення      № 1247 від 22 лютого 2018 року, сплачений на рахунок Верховного Суду;
- судовий збір за видачу дубліката виконавчого листа в розмірі 52,86 грн - платіжне доручення № 1331 від 19 березня 2018 року (том 31 а.с.7), сплачений на рахунок Окружного адміністративного суду міста Києва;
- судовий збір за видачу дубліката виконавчого листа в розмірі 57,63 грн - платіжне доручення № 1931 від 25 червня 2019 року (том 31 а.с.131), сплачений на рахунок Окружного адміністративного суду міста Києва;
- судовий збір за перегляд ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від               21 червня 2018 року за нововиявленнми обставинами в розмірі 79,29 грн - платіжне доручення № 148 від 18 грудня 2018 року, сплачений на рахунок Шостого апеляційного адміністративного суду;
- судовий збір за подання касаційної скарги на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 21 червня 2018 року в розмірі 1762,00 грн - платіжне доручення № 1626 від 20 липня 2018 року, сплачений на рахунок Верховного Суду;
- судовий збір за подання клопотання про призначення експертизи в розмірі 480 грн - платіжне доручення № 449 від 08 серпня 2017 року (том 7 а.с.16), сплачений на рахунок Київського апеляційного адміністративного суду.
Так, відмовляючи у задоволенні заяви позивача, суд першої інстанції виходив з того, що суд першої інстанції не може розглядати заяву про ухвалення додаткового судового рішення в частині розподілу судових витрат за апеляційну та касаційну скаргу, оскільки рішення за вказаними скаргами прийнято судами апеляційної та касаційної інстанції відповідно.
Колегія суддів зазначає про те, що, у даному випадку, судом, що ухвалив судове рішення у справі є Верховний Суд, який своєю постановою від 04 червня 2020 року касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фім-Транс» задовольнив, постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2019 року скасував, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 червня 2019 року залишив в силі.
Таким чином, колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції про те, що Окружний адміністративний суд міста Києва, за даних обставин, не міг вирішити питання щодо стягнення судового збору за подання апеляційної скарги на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 грудня 2015 року в розмірі 74472,50 грн, за подання касаційної скарги на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2018 року розмірі 135403,60 грн, за перегляд ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 21 червня 2018 року за нововиявленими обставинами в розмірі 79,29 грн та за подання касаційної скарги на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 21 червня 2018 року в розмірі 1762,00 грн.
Крім того, щодо повернення судового збору за видачу дубліката виконавчого листа в розмірі 52,86 грн та у розмірі 57,63 грн, суд першої інстанції цілком правильно вказав на те, що з матеріалів справи вбачається, що дублікат виконавчого листа не видавався, а тому, сплачені кошти за видачу дубліката виконавчого листа, можуть бути повернуті у передбаченому Законом України «Про судовий збір» порядку, а не шляхом стягнення на користь позивача за рахунок відповідача.
Отже, доводи апеляційної скарги позивача не знайшли свого підтвердження під час розгляду апеляційної скарги.
Згідно з приписами ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційних скарг позивача та відповідача не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду в межах заявлених доводів та вимог, з огляду на що, додаткове рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.          
Керуючись ст. ст. 243, 250, 252, 315, 316, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,

        
   П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фім-Транс» та Головного управління ДПС у м. Києві - залишити без задоволення.

Додаткове рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 серпня 2020 року - залишити без змін.

          Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст. ст. 329 - 331 КАС України.

Головуючий суддя                                                                           О.М. Ганечко

Судді                                                                                                        М.І. Кобаль

                                                                                                             Я.М. Василенко

Повний текст постанови складено 31.05.2021.