КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
1[1]

Номер справи : 753/2271/20
Номер провадження : 33/824/278/2021 
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП      
    
П О С Т А Н О В А
Іменем   України
 
18 лютого 2021 року                                                                                        м. Київ
 
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Новов С.О., за участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Поліщука Д.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Поліщука Д.І. на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 21 лютого                    2020  року,
 
в с т а н о в и в :
 
Відповідно до постанови судді Дарницького районного суду м. Києва від 21 лютого  2020  року, 
ОСОБА_1 , який народився  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою:                                      АДРЕСА_1 , 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 (шестисот)  неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 (один) рік.
Цією ж постановою, стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 420 грн. 40 коп. 
Як встановлено постановою судді, ОСОБА_1 , 20.01.2020 року, о 19 год. 35 хв., рухаючись по вул. Ревуцького, 11 у м. Києві, керував автомобілем марки «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, підвищена рухливість, жвавість та виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, в порушення вимог п. 2.5 ПДР, відмовився у присутності двох свідків.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, захисник ОСОБА_1 - адвокат Поліщук Д.І. подав апеляційну скаргу в якій просить поновити ОСОБА_1 строк для подачі апеляційної скарги. Скасувати постанову Дарницького районного суду м. Києва від 21 лютого 2020 року та закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.
Обґрунтовуючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, захисник посилається на те, що ОСОБА_1 не отримував жодного судового виклику або повідомлення про дату та час розгляду справи щодо нього.
24.02.2020 року, в ході ознайомлення з матеріалами справи адвокатом Поліщуком Д.І., помічник судді повідомила, що справу розглянуто 21.02.2020 року, однак постанова ще не виготовлена та її можливо буде отримати пізніше.
І тільки 02.03.2020 року адвокат Поліщук Д.І. отримав копію рішення по справі ОСОБА_1 , яке було постановлено 21.02.2020 року та яким останнього було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
У зв`язку з тим, що про існування оскаржуваної постанови ОСОБА_1 дізнався лише 24.02.2020 року, а її копію отримав 02.03.2020 року, захисник вважає, що наявні підстави для поновлення строку для подачі апеляційної скарги.
В самій апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що постанова суду є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі, зважаючи на наступне.
Зокрема, як зазначає захисник ОСОБА_1, останній взагалі не був обізнаний про дату та час розгляду його справи, у зв`язку з чим, був позбавлений можливості реалізувати окремі права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП, зокрема надавати пояснення, скористатись правовою допомогою адвоката.
Також апелянт вказує на те, що зі змісту протоколу вбачається, що ознаками, за якими поліцейський зробив припущення про стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 були:1) розширені зіниці очей, які не реагують на світло; 2) підвищена рухливість, жвавість; 3) виражене тремтіння пальців рук, тоді як відповідно до п. 3 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу або швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, одна із вказаних поліцейським у протоколі ознак, відноситься до ознак алкогольного сп`яніння.
Не вбачається з матеріалів справи та відеозаписів, на думку апелянта, встановлення поліцейським ознак сп`яніння у ОСОБА_1 , а також факт керування транспортним засобом у стані сп`яніння.
Звертає увагу апелянт на те, що поліцейський не пропонував ОСОБА_1 пройти на місці огляд на стан сп`яніння із використанням спеціального технічного засобу, хоча останній не був проти здійснення такого огляду, підтвердження цього є зміст протоколу, де поліцейський зазначив саме про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, а не від проходження огляду на стан сп`яніння на місці, і в матеріалах справи відсутні дані, що ОСОБА_1 відмовився від огляду в закладі охорони здоров`я у разі його незгоди на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, а також в порушення вимог п. 6 розділу ІХ Інструкції протокол про адміністративне правопорушення не містить опису дій водія щодо ухилення від огляду.
Крім того, як вказує апелянт, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд самостійно, без будь-яких клопотань, без виклику особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, допитав у якості свідків - працівників поліції ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Зазначає захисник і про те, що зазначення в протоколі того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного обстеження при свідках, на думку апелянта, не відповідає дійсності і спростовується відеозаписом реєстратора поліцейського, який додано до матеріалів справи, де видно що ОСОБА_1 не відмовляється від проходження медичного огляду, а лише наполягає на дотриманні законної процедури при його проведенні.
Також, як вказує апелянт, в самому протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 251554 ОСОБА_1 , будучи обуреним незаконними діями поліцейських, від підпису відмовився та зазначив, що «міліція вдруге вимагала гроші насильницьким шляхом. Прошу суд розібратися…», однак суд, під час розгляду справи не дав жодної оцінки таким твердженням ОСОБА_1 , не допитав останнього та не з`ясував у поліцейських обґрунтованість таких пояснень ОСОБА_1 .
Як вважає апелянт, слід також звернути увагу на письмові пояснення свідків, які оформлені не як вільні пояснення (свідчення), а підписані на стандартних бланках Управління патрульної поліції, також з їх змісту не можливо чітко встановити, які саме обставини та факти вони можуть засвідчувати, так як вони містять численні закреслення та виправлення рукописним текстом, які жодним підписом не завірені, і хоча свідки начебто і підтверджують, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду у лікаря-нарколога, однак вони не засвідчують факт відмови від підписання протоколу ОСОБА_1 та висловлені ним пояснення, що свідчить, на думку апелянта, про технічну, а не доказову роль свідків і про неможливість використання письмових пояснень, як належних та допустимих доказів у цій справі.
Окрім цього, як вказує апелянт, з матеріалів відеозаписів по справі не вбачається присутності свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 під час складання протоколу відносно ОСОБА_1 , а також підписання цього протоколу свідками чи відмови від його підписання ОСОБА_1 .
Заслухавши пояснення  ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Поліщука Д.І., які підтримали апеляційну скаргу останнього та просили її задовольнити; перевіривши матеріали справи та доводи скарги, вважаю, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
По-перше, враховуючи обставини, наведені в апеляційній скарзі захисника  ОСОБА_1 - адвоката Поліщука Д.І., а також у їх поясненнях в суді апеляційної інстанції щодо причин пропуску строку на подання скарги,суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення щодо  ОСОБА_1 підлягає поновленню, оскільки його було пропущено з поважних причин.
По-друге, як вбачається з оскаржуваної постанови, обґрунтовуючи свої висновки про доведеність вини  ОСОБА_1 у вчиненні  адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, за обставин, наведених у протоколі про адміністративне правопорушення від 20 січня 2020 року, суддя Коляденко П.Л. послалась на пояснення допитаних в судовому засіданні в якості свідків працівників поліції ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які оформлювали матеріали про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у присутності яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, а також на дані відеозапису з боді-камери працівника поліції, які були відтворені в судовому засіданні.
Разом з тим, перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції встановив, що наведені вище висновки судді, так само як і матеріали, що зібрані по справі, на які суддя послалася у своїй постанові, не дають підстав вважати, що оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою, з огляду на таке.
Так, відповідно до вимог, передбачених ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення
Між тим, як встановлено під час апеляційного розгляду, незважаючи на той факт, що адміністративній відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, підлягають особи, які керують транспортним засобом, до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 251554 від 20 січня 2020 року, який було складено щодо  ОСОБА_1 , не було додано будь-яких об`єктивних доказів як на підтвердження керування останнім транспортним засобом «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_1 , так і на підтвердження законності його зупинки о 19 год. 35 хв. 20 січня 2020 року в м. Києві на вул. Ревуцького, 11, у відповідності до вимог ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію».
У зв`язку з цим, сам по собі вказаний вище протокол про адміністративне правопорушення, так само як і пояснення в судовому засіданні поліцейських, які оформлювали відповідні матеріали, не можуть служити беззаперечними доказами вини  ОСОБА_1 у вчиненні  адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки вони не підтверджуються іншими об`єктивними доказами, які б не викликали сумнівів у своїй достовірності.
Що ж стосується письмових пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у присутності яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, а так само даних, які зафіксовані на відеозапису з боді-камери працівника поліції, який було переглянуто під час апеляційного розгляду, то вони також не можуть бути визнані доказами, що підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки на вказаному відеозапису взагалі не видно будь-яких свідків, у присутності яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у лікаря нарколога КМНКЛ «Соціотерапія», до якої його було доставлено поліцейськими, як і факту підписання вказаними свідками протоколу про адміністративне правопорушення та письмових пояснень.
Більш того, як вбачається з письмових пояснень свідків   ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , о 20 год. 00 хв. 20.01.2020, коли вони відбирались, протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 фактично складений ще не був, оскільки він був складений о 20 год. 53 хв., а тому на час складання відповідних пояснень вказані свідки не могли щось засвідчувати своїм підписом у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18        № 251554.
З метою з'ясування цих та інших обставин, пов`язаних з обставинами оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 суд апеляційної інстанції, за клопотанням захисника останнього, сім разів відкладав апеляційний розгляд для виклику в судове засідання вказаних вище свідків, а також поліцейських ОСОБА_3 і ОСОБА_7 .
Проте, ні свідки, ні поліцейські жодного разу в судове засідання не з'явились та не повідомили суд про поважність причин своєї неявки, що не дозволило суду апеляційної інстанції спростувати доводи, наведені в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_1, в тому числі щодо наявності  законних підстав для вимоги до  ОСОБА_1 пройти медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, оскільки відповідно до вимог, передбачених п. 2.5 Правил дорожнього руху України, така вимога може бути пред`явлена лише водію, тобто особі, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.
До цього, слід додати і те, що під час апеляційного розгляду суду апеляційної інстанції були надані докази, які свідчать про упереджене ставлення співробітників Управління патрульної поліції у м. Києві до ОСОБА_1 , як водія, оскільки протягом лише другої половини січня 2020 року, крім 20 січня цього року, на нього складались протоколи за ч. 1 ст. 130 КУпАП, також 18 та 28 січня 2020 року, за результатами розгляду яких, постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 04 березня 2020 року, якою дві справи були об`єднані в одну, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до  адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП було закрито на підставі ст. 247 цього Кодексу, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Крім цього, згідно наданих суду апеляційної інстанції копій висновків щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, ОСОБА_1 доставлявся поліцейськими до  КМНКЛ «Соціотерапія» 23 лютого, 01 та 24 березня 2020 року на огляд до лікаря нарколога, проте жодного разу у нього ознак сп`яніння виявлено не було.  
Наведені обставини дозволяють стверджувати про те, що матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо  ОСОБА_1 не містять у собі належних та допустимих доказів, які б дозволили зробити висновок про наявність у діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки відповідальність за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції може нести лише особа, яка керувала транспортним засобом, а не знаходилася біля нього як особа, що користується цим транспортним засобом.
Окрім цього, судом апеляційної інстанції не було встановлено належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність законних підстав для проведення огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння та дотримання відповідної процедури, згідно положень, передбачених ст. 266 КУпАП, а також Інструкцією «Про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженою спільним наказом МВС і МОЗ України від 09.11.2015 року      № 1452/735.
За таких обставин, враховуючи вимоги ст. 62 Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь, апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 - адвоката Поліщука Д.І. підлягаєзадоволенню, а постанова судді Дарницького районного суду м. Києва від 21 лютого 2020  року - скасуванню, із закриттям провадження у справі, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП,у зв`язку з відсутністю в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого  ч. 1 ст. 130 цього Кодексу. 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, -
 
п о с т а н о в и в :
 
Поновити захиснику ОСОБА_1 - адвокату Поліщуку Д.І. процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови судді Дарницького районного суду м. Києва від 21 лютого 2020  року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 .   
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Поліщука Д.І. задовольнити. 
Постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 21 лютого                    2020  року, відповідно до якої  ОСОБА_1 притягнутодо адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати, а провадження у справі щодо нього- закрити, на підставі п. 1 ст. 247 цього Кодексу, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
Суддя Київського апеляційного суду                                            
                                                                                                            С.О. Новов

Головуючий у 1-й інстанції - суддя Коляденко П.Л.