КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                                               
справа № 757/30286/20-ц                                                 Головуючий у 1 інстанції: Вовк С.В.
провадження №22-ц/824/9502/2021                                      Головуючий суддя: Олійник В.І.
 
ПОСТАНОВА
Іменем України

23 червня 2021 року                                                                                   м. Київ
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:
Головуючого судді: Олійника В.І., 
суддів: Болотова Є.В., Кулікової С.В.,
при секретарі: Панчошній К.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2020 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
 
в с т а н о в и в :
 
У липні 2019 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла заява ТОВ «Глобал Спліт» про заміну сторони стягувача у вказаній справі на підставі укладеного 09 листопада 2018 року між ТОВ «Глобал Спліт» та ПАТ «Дельта Банк» договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, зокрема за договором кредиту №11109325000 від 18.01.2007 року, який у свою чергу уклав договір відступлення права вимоги з ПАТ «УкрСиббанк».
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2020 року заяву задоволено.
Замінено стягувача на правонаступника - ТОВ «Глобал Спліт» у справі №2-2134/08 за позовом за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 з підстав порушення судом норм процесуального права ставиться питання про задоволення апеляційної скарги та залишення заяви без задоволення.
Скарга обґрунтована тим, що в матеріалах справи відсутні відомості про належне повідомлення відповідачів про дату, час і місце розгляду справи.
Зазначалося, що ТОВ «Глобал Спліт» вже звертався до суду з аналогічною заявою, яка була розглянута та в її задоволенні було відмовлено, що свідчить про відсутність передумов для відкриття провадження в справі та є підставою для відмови у відкритті провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.186 ЦПК України, проте судом першої інстанції в порушення даної норми процесуального права було відкрито провадження та розглянута справа, тоді як на момент відкриття провадження у даній справі вже була постановлена ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
Учасники справи не скористались своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направили.
Згідно з ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що існують підстави, передбачені законом, для задоволення заяви та заміни сторони стягувача його правонаступником.
Такі висновки відповідають обставинам справи та вимогам закону.
Відповідно до ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Судом встановлено, що рішенням Печерського районного суду міста Києва від 29 вересня 2008 року стягнуто солідарно з  ОСОБА_2 та ОСОБА_1  на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором №11109325000 від 18.01.2007 року.
08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами.
09 листопада 2018 року між ПАТ «Дельта банк» та ТОВ «Глобал спліт» укладено договір №953/К купівлі-продажу майнових прав, зокрема, за договором кредиту 
№11109325000 від 18.01.2007 року.
Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Як вірно зазначено судом, відповідно до судової практики Європейського суду судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у праві «Скордіно проти Італії» (Scordino v. Italy), №36813/97). Отже, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі «Сіка проти Словаччини» (Sika v. Slovak, № 2132/02 від 13 червня 2006 року, «Ліпісвіцька проти України», заява №11944/05, рішення від 12 травня 2011 року).
Гарантоване особі у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд розповсюджує дію і на стадію виконання судового рішення. У своїй прецедентній практиці Європейський суд з прав людини нагадує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним відносно однієї із сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинно розглядатися як невід`ємна частина «процесу» в розумінні статті 6 Конвенції («Іммобільяре Саффі» проти Італії», заява 22774/93, 28 липня 1999 року, § 63; «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року, § 40).
За пунктом 1 частини першої ст.512 Цивільного кодексу України можливість заміни кредитора у зобов`язанні внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), що являє собою договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредиторові.
Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі змістом ст.ст.512, 513 ЦК України зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не приймає ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є його стороною. 
Відповідно до ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Отже, оскільки права вимоги відносяться до майна та є об`єктом права власності кредитора згідно зі ст.190 ЦК України, вони можуть вільно відчужуватися кредитором, а виходячи зі ст.ст.512, 513, 514, 516 та ст.517 Цивільного кодексу України,  як вірно зазначив суд, заміна кредитора в зобов`язанні, в тому числі і шляхом відступлення права вимоги, є особливим способом зміни зобов`язання на боці кредитора.
За ч.1 ст.442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.
Як вбачається з правової позиції, висловленої Верховним судом України в постанові від 20 листопада 2013 року у справі №6-122цс13, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.
Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.
З огляду на вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції мав підстави, передбачені законом, для задоволення заяви та заміни сторони стягувача його правонаступником.
Відповідно до ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку щодо залишення без задоволення апеляційної скарги   ОСОБА_1 та залишення без змін ухвали Печерського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2020 року.
 
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.367, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, суд,-
 
   п о с т а н о в и в :
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2020 року залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Повний текст постанови складено 29 червня 2021 року.

Головуючий:  

Судді: