УХВАЛА

15 квітня 2021 року 
м. Київ
справа № 160/241/20
адміністративне провадження № К/9901/10977/21
Cуддя Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Гусак М.Б., перевіривши касаційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 2 липня 2020 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2020 року у справі №160/241/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест-Криворізький ремонтно-механічний завод» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення заборгованості і пені,

УСТАНОВИВ:

25 березня 2021 року Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області подало до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 2 липня 2020 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2020 року у справі №160/241/20.

Касаційна скарга не відповідає вимогам закону.

Відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Згідно з частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою         статті 353 цього Кодексу.

Аналіз наведених положень КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини 4 статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

Скаржником у касаційній скарзі не викладено підстав (підстави), на яких (якій) подається касаційна скарга. 

Крім того, касаційна скарга Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області підписана представником І.М.Луценком, на підтвердження його повноважень до матеріалів касаційної скарги додано: копію довіреності на представництво інтересів скаржника від 18 січня 2021 року, виданої за підписом начальника Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області І.Я.Фліссака;  копію Витягу з Положення про Юридичне управління Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області;  копію Витягу з наказу про призначення на посаду від 23 липня 2020 року №109. Однак такі документи не є належними доказами, в розумінні статті 55 КАС України, які б підтверджували право представника І.М Луценка підписувати касаційну скаргу.
Згідно з даними, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, керівником Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області є І.Я.Фліссак. Відомості про особу, що підписала касаційну скаргу в Реєстрі відсутні.

Таким чином, до касаційної скарги не надано доказів належного уповноваження               І.М Луценка на вчинення будь-яких процесуальних дій від імені скаржника.

Враховуючи те, що у касаційній скарзі не викладені передбачені КАС України обов`язкові підстави касаційного оскарження та касаційна скарга підписана  особою, яка не має права її підписувати то відповідно до пунктів 1, 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається заявнику.

Керуючись пунктами  1, 4 частини п`ятої статті 332 КАС України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 2 липня 2020 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2020 року у справі №160/241/20 - повернути.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.  

Суддя                                                                                          М. Б. Гусак