Ухвала 
 
18 травня 2021 року 
м. Київ
 
справа № 757/26939/18 
провадження № 61-5300ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Черняк Ю. В. (суддя-доповідач), Воробйової І. А., Лідовця Р. А.,
 
розглянув касаційну скаргу Фонду соціального страхування України на рішення Печерського районного суду міста Києва від 08 листопада 2019 року, додаткове рішення Печерського районного суду міста Києва від 30 квітня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 січня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду соціального страхування України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Міністерство соціальної політики України, про визнання незаконною постанови про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, 
 
ВСТАНОВИВ:
 
У червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Фонду соціального страхування України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Міністерство соціальної політики України, про визнання незаконною постанови про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
 
Рішенням Печерського районного суду міста Києва позов  ОСОБА_1 задоволено частково. 
 
Скасовано постанову правління Фонду соціального страхування України від 15 травня 2018 року № 2 «Про звільнення директора виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України Є. Баженкова».
 
Поновлено ОСОБА_1 на посаді директора виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України.
Стягнуто з Фонду соціального страхування України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 858 552,75 грн.
 
В іншій частині позовних вимог відмовлено. 
 
Допущено негайне виконання рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з Фонду соціального страхування України на користь ОСОБА_1 у межах одного місяця.
 
Додатковим рішенням Печерського районного суду міста Києва від 30 квітня 2020 року поновлено ОСОБА_1 на роботі на посаді директора виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України з 16 травня 2018 року. 
 
Постановою Київського апеляційного суду від 18 січня 2021 року апеляційну скаргу Фонду соціального страхування України залишено без задоволення.
Рішення Печерського районного суду міста Києва від 08 листопада 2019 року залишено без змін. 
 
У травні 2021 року Фонд соціального страхування України звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Печерського районного суду міста Києва від 08 листопада 2019 року, додаткове рішення Печерського районного суду міста Києва від 30 квітня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 січня 2021 року, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. 
 
Дослідивши матеріали касаційної скарги Фонду соціального страхування України, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження в частині оскарження додаткового рішення Печерського районного суду міста Києва від 30 квітня 2020 року, з огляду на таке.
 
Згідно зі статтею 129 Конституції України та статей 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення. 
 
Частиною другою статті 17 ЦПК України встановлено, що не допускається касаційне оскарження судового рішення суду першої інстанції без його перегляду в апеляційному порядку. Відтак касаційному оскарженню підлягає рішення (ухвала) суду першої інстанції після його перегляду в апеляційному порядку.
 
Оскільки додаткове рішення Печерського районного суду міста Києва від 30 квітня 2020 року не було предметом перегляду судом апеляційної інстанції, то оскарженню в касаційному порядку воно не підлягає. 
 
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню. 
 
Що стосується касаційної скарги на рішення Печерського районного суду міста Києва від 08 листопада 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 січня 2021 року, то частиною першою статті 394 ЦПК України визначено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
Касаційна скарга містить заяву про поновлення строку на касаційне оскарження.
 
Згідно із статтею 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
 
Заява Фонду соціального страхування України про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Печерського районного суду міста Києва від 08 листопада 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 січня 2021 року підлягає задоволенню, оскільки наведена та підтверджена заявником обставина, а саме: отримання постанови Київського апеляційного суду від 18 січня 2021 року лише 06 квітня 2021 року, свідчить про пропущення процесуального строку з поважних причин.
 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
 
Підставою касаційного оскарження рішення Печерського районного суду міста Києва від 08 листопада 2019 року та постанови Київського апеляційного суду від 18 січня 2021 року заявник вказує відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України). 
 
Касаційна скарга Фонду соціального страхування Україниподана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України. 
 
З урахуванням наведеного касаційне провадження на рішення Печерського районного суду міста Києва від 08 листопада 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 січня 2021 рокуу цій справі необхідно відкрити.
 
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Фонду соціального страхування України на додаткове рішення Печерського районного суду міста Києва від 30 квітня 2020 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду соціального страхування України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Міністерство соціальної політики України, про визнання незаконною постанови про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.
 
Поновити Фонду соціального страхування України строк на касаційне оскарження на рішення Печерського районного суду міста Києва від 08 листопада 2019 року та постанови Київського апеляційного суду від 18 січня 2021 року. 
 
Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду соціального страхування України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Міністерство соціальної політики України, про визнання незаконною постанови про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою Фонду соціального страхування України на рішення Печерського районного суду міста Києва від 08 листопада 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 січня 2021 року.
 
Надіслати іншим учасникам справи копію касаційної скарги та додані до неї документи, роз`яснити право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 21 червня 2021 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
 
До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                             Ю. В. Черняк

           І. А. Воробйова

          Р. А. Лідовець