УХВАЛА

22 квітня 2021 року 
Київ
справа №760/6720/17
адміністративне провадження №К/9901/20214/19
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Желєзного І.В.,
суддів: Коваленко Н.В.,  Чиркіна С.М., 
розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1  про роз`яснення постанови Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі №760/6720/17 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту фінансів Міністерства оборони України, Головного управління Пенсійного фонду України в              м. Києві, третя особа Київський міський військовий комісаріат, про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до Департаменту фінансів Міністерства оборони України, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просив: 
- зобов`язати Департамент фінансів Міністерства оборони України включити у довідку про додаткові види грошового забезпечення та премії за 24 календарних місяці до звільнення з військової служби для перерахунку пенсії ОСОБА_1 щомісячну додаткову грошову винагороду (60%), грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, премії, індексацію грошового забезпечення та вихідну допомогу при звільненні;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з включенням до складу грошового забезпечення, з якого призначається  пенсія, щомісячної додаткової грошової винагороди (60%), передбаченої постановою Кабінету Міністрів України “Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій” від 22 вересня 2010 року №889, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, премії, індексації грошового забезпечення та вихідної допомоги при звільненні, починаючи з 27 вересня 2016 року, та здійснити виплату різниці між фактично отриманим та перерахованим розміром пенсійних виплат. 
Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 16 липня 2018 року позов задоволено частково. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у  м. Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з включенням до складу грошового забезпечення, з якого призначається пенсія, щомісячної додаткової грошової винагороди (60%), грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, премії, індексації грошового забезпечення при звільненні, починаючи з 27 вересня 2016 року та здійснити виплату різниці між фактично отриманим та перерахованим розміром пенсійних виплат; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.    
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2019 року рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 16 липня 2018 року скасовано та ухвалено нову постанову, якою у задоволенні позову відмовлено. 
Постановою Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від  18 червня 2018 року скасовано. Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 16 липня 2018 року скасовано в частині задоволених позовних вимог про визнання протиправними дій та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії з врахуванням в грошовому забезпеченні, з якого перераховується пенсія, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, премії та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні цієї частини позовних  вимог. В іншій частині рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 16 липня 2018 року у справі №760/6720/17 залишено без змін.
До Верховного Суду від ОСОБА_1 надійшла заява про роз`яснення постанови Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року, в якій зазначено, що постанова Верховного Суду знаходиться на виконанні у Головному управлінні пенсійного фонду України в  м. Києві в добровільному порядку. Однак, Головне управління пенсійного фонду України в м. Києві листом №2600-0312-8/122276 від 01 вересня 2020 року повідомило, що рішення Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі №760/6720/17 підлягає виконанню до 01 січня 2018 року, оскільки виконання судового рішення продовжується до внесення змін до законодавства, якими керувався суд при винесенні рішення або до змін умов пенсійного забезпечення одержувача. У зв`язку із чим позивач просить роз`яснити чи обмежено постановою Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року перерахунок його пенсії строком з                        27 вересня 2016 року по 01 січня 2018 року чи будь-яким строком.
Верховний Суд розглянув зазначену заяву та дійшов висновку про відсутність правових підстав для її задоволення, з огляду на таке. 
Відповідно до частин першої, другої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.
Частиною третьою цієї статті встановлено, що суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення.
Аналіз вищезазначеної норми дає підстави для висновку про те, що роз`яснення судового рішення за своєю правовою суттю є одним із способів усунення його недоліків, яке не передбачає виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом. Роз`яснення судового рішення можливе тоді, коли воно є незрозумілим. В ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло те, розуміння чого викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.
Зрозумілість судового рішення полягає в логічному, чіткому, переконливому викладенні змісту рішення. Чіткість викладення передбачає, зокрема, що: терміни, вжиті у судовому рішенні, відповідають тому змісту, який вони мають за законодавством України; такі терміни чітко співвідповідають з поняттями, які вони позначають; текст правової норми, застосованої судом, відтворюється без перефразування і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд дає своє тлумачення її змісту.
Незрозумілість судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають неоднозначне його розуміння під час виконання. Тобто, це стосується випадків, коли не дотримано вимоги ясності, визначеності такого рішення адміністративного суду.
При цьому суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення. Тобто процесуальна процедура роз`яснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення, навіть у разі подальшого виявлення судом правових помилок, допущених під час його ухвалення.
Колегія суддів зазначає, що резолютивна частина постанови Верховного Суду від           23 жовтня 2019 року є чіткою за змістом, зрозумілою та не припускає кілька варіантів тлумачення. В мотивувальній частині рішення суду наведені доводи на обґрунтування його прийняття.
Крім того, суд касаційної інстанції в ухваленій постанові від 23 жовтня 2019 року зазначив законодавство України, яке підлягало застосуванню у спірних правовідносинах, зокрема, при перерахунку та виплаті пенсії, а також дату, з якої підлягало поновленню порушене право позивача. Правовідносини щодо виплати пенсії позивачу з 01 січня 2018 року та її розмір не були предметом судового розгляду.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в ухвалі від 08 жовтня 2019 року у справі №127/27678/16-а.
Верховний Суд вважає за необхідне вказати, що здійснюючи судочинство Європейський суд з прав людини в рішенні від 18 липня 2006 р. у справі “Проніна проти України” зазначив, що за змістом пункту 1 статті 6 Конвенції суди зобов`язані обґрунтувати свої рішення, проте це не може сприйматись як вимога давати детальну відповідь на кожен довод. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру ухвалюваного рішення (CASE OF Svetlana Vladimirovna PRONINA against Ukraine (Application no. 63566/00)).
З огляду на вищевикладене, відсутні правові підстави, з якими закон пов`язує необхідність роз`яснення судового рішення у справі.
Керуючись статтями 248, 254 КАС України, 
У Х В А Л И В:
Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про роз`яснення постанови Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі №760/6720/17.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                   І. В. Желєзний                                                                              
Судді:                                                                                              Н. В. Коваленко                                                                              
                                                                                                          С. М. Чиркін