УХВАЛА

05 травня 2021 року 
м. Київ

Справа №  911/2018/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснова   Є.   В. - головуючого, Волковицької Н. 0., Уркевича В. Ю.,
розглянувши матеріали касаційної скарги Державного підприємства "Макарівське лісове господарство" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.02.2021 (колегія суддів: Пашкіна С. А., Андрієнко  В.  В., Буравльов С. І.) і рішення Господарського суду Київської області від 10.11.2020 (суддя Заєць Д. Г.) у справі 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК "Фінанс Груп" до Державного підприємства "Макарівське лісове господарство" про стягнення заборгованості
ВСТАНОВИВ:
24.03.2021 Державне підприємство "Макарівське лісове господарство" звернулося до Верховного Суду на постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.02.2021 (повний текст підписаний 11.02.2021) і рішення Господарського суду Київської області від 10.11.2020. 
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.04.2021 справу передано на розгляд колегії суддів у складі: Краснов  Є.  В. - головуючий, Мачульський Г. М., Уркевич В. Ю.
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 05.05.2021 у зв`язку з перебуванням судді Мачульського Г. М. на лікарняному здійснено повторний автоматизований розподіл цієї справи, за результатами якого визначено колегію суддів у складі: Краснов   Є.   В. - головуючий (доповідач), Волковицька Н. О., Уркевич В. Ю.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на наступне.
Згідно з частиною третьої статті 3 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
За змістом пункту 1 частини першої статті 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б)   особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково. 
Згідно з частиною п`ятої статті 12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
За змістом частини сьомої статті 12 ГПК України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.
Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2021 встановлено у розмірі 2 270 грн.
Пунктом 1 частини першої статті 163 ГПК України передбачено, що ціна позову у позовах про стягнення грошових коштів визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.
Предметом позову у даній справі є стягнення 374 897, 90 грн, а отже, ціна позову у даній справі не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі ГПК України. 
Обґрунтовуючи підставу для відкриття касаційного провадження, передбачену підпунктом "в" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України, скаржник у поданій касаційній скарзі зазначає, що справа має виняткове значення для учасника справи, у зв`язку з його перебуванням у скрутному становищі, неправомірно сформованої заборгованості перед позивачем, яке виникло, в тому числі, внаслідок недоброчесного попереднього керівництва. 
Посилання скаржника на те, що справа має виняткове значення для скаржника визнаються необґрунтованим, оскільки вищевказані доводи зводяться до викладення обставин справи, їх власної оцінки та незгоди із судовими рішеннями судів попередніх інстанцій, що не може свідчити про винятковість справи для скаржника. Саме власне твердження про те, що справа має виняткове значення для скаржника, що не обґрунтована іншими доводами, не може бути визнано судом автоматичною підставою, на яку поширюється дія положення підпункту "в" пункту 2 частини третьої статті 287  ГПК України. 
Подана касаційна скарга фактично зводиться до спроби переконати суд у необхідності переглянути зміст судових рішень, однак Верховний Суд не може ставити під сумнів законність судових рішень попередніх інстанцій тільки через те, що такі рішення скаржник вважає незаконними. Вивчивши доводи та твердження скаржника, Верховний Суд дійшов висновку, що викладене у касаційній скарзі питання потребують дослідження та оцінки доказів у даній справі, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції. 
Учасники судового процесу мають розуміти, що визначені підпунктами "а", "б", "в", "г" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України випадки є виключенням із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, як від заінтересованих осіб, так і від Суду, оскільки в іншому випадку принцип "правової визначеності" буде порушено.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) умови прийнятності касаційної скарги можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справі "Леваж Престасьон Сервіс проти Франції" («Levages Prestations Services v. France») № 21920/93, § 48, від 23.10.1996.
З урахуванням наведеного суд касаційної інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Державного підприємства "Макарівське лісове господарство", оскільки вона подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Відповідно до положень частини шостої статті 293 ГПК України копія касаційної скарги залишається в суді касаційної інстанції.
Керуючись статтями 12, 234, 287, 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд 
УХВАЛИВ:
1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Державного підприємства "Макарівське лісове господарство" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.02.2021 і рішення Господарського суду Київської області від 10.11.2020 у справі №   911/2018/20.
2. Касаційну скаргу та додані до неї документи повернути скаржнику  (в тому числі платіжне доручення № 6390 від 23.03.2021 на суму 11 246, 95 грн).
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                          Є. В. Краснов

Суддя                                                                                          Н. О. Волковицька

Суддя                                                                                          В. Ю. Уркевич