ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/444/21 Справа № 205/728/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Калініченко Г. П. Суддя у 2-й інстанції - Онушко Н. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

15 квітня 2021 року                                                                м. Дніпро
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Онушко Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 18 лютого 2021 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який працює завідуючим господарства УА ТОВ “Євромікс” з ІІ, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , 
якою його визнано винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.123 КУпАП,-
ВСТАНОВИЛА:
Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.123 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 місяців, без оплатного вилучення транспортного засобу, та стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 454 грн.
Не погоджуючись з вказаною постановою,  ОСОБА_1  подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції змінити в частині накладення стягнення та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції статті, без оплатного вилучення транспортного засобу у його власника.
В своїй апеляційній скарзі зазначив, що посилання суду першої інстанції на невизнання ним вини не відповідає дійсності.
Вказав, що в суді першої інстанції він пояснював, що не бачив, що після того як піднявся шлагбаум, продовжувала працювати сигналізація, про це йому повідомив працівник поліції, який його зупинив.
Стверджував, що з урахуванням наявності автомобілів в сусідньому правому ряду, які закривали видимість в напрямку розташування світлофора, він не міг бачити і фактично не бачив положення світлової сигналізації.
Зазначив, що судом не було враховано дані про його особу, оскільки він раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, має сім`ю, в якій є єдиним годувальником, працює і його робота пов`язана з необхідністю використання транспорту кожного робочого дня.
Вказав, що єдиним доказом скоєння ним адміністративного правопорушення є протокол, в якому не зазначено доказів, які б свідчили, що він дійсно умисно здійснив виїзд на залізничний переїзд при увімкненому забороненому сигналі світлофора.
Зазначив, що в матеріалах справи відсутній відеозапис події, а також відсутні письмові пояснення свідків.
Суддя апеляційної інстанції, заслухавши ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, 16 січня 2021 року, о 09 годині 19 хвилини, за адресою: м.Дніпро, Новокодацький район, пр.С.Нігояна, 87, воді ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ЗАЗ Lanos, державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив виїзд на залізничний переїзд ПрАТ ДЗМО у випадку, коли рух через залізничний переїзд заборонено, а саме — при піднятому шлагбаумі перетнув рейки, при цьому на світлофорному об`єкті було ввімкнено миготливе червоне світло, що згідно п.20.5В Правил дорожнього руху України забороняє рух/виїзд на залізничний переїзд. За даним фактом 16 січня 2021 був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №100328. 
Відповідно до постанови суду першої інстанції, при накладенні стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 місяців, судом було враховано характер і обставини вчиненого правопорушення, дані про особу винного, ступінь його вини та відсутність обставин, що пом`якшують його відповідальність.
Вважаю, що наведені в апеляційній скарзі доводи ОСОБА_1 про визнання ним вини, вчинення правопорушення вперше та відсутність обставин, що обтяжують його покарання, не є підставами для пом`якшення адміністративного стягнення, оскільки, як свідчать матеріали провадження, такий вид стягнення як штраф без оплатного вилучення транспортного засобу, не є ефективним та достатнім для запобігання вчиненню нових правопорушень водієм ОСОБА_1 .
Посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_1 на те, що його робота пов`язана з необхідністю використання автомобіля кожного робочого дня, а також на протокол №2 загальних зборів трудового колективу УА ТОВ “Євромікс” з ІІ, в якому зазначено, що позбавлення ОСОБА_1 водійських прав призведе до ускладнення виконання ним трудових обов`язків, оскільки його робота пов`язана з необхідністю постійного пересування на значні відстані, є безпідставними, оскільки з вказаного протоколу вбачається, що ОСОБА_1 працює завідувачем господарства, а не водієм. 
До матеріалів справи не долучено посадової інструкції ОСОБА_1 , з якої можливо було б встановити, що його робота дійсно пов`язана з керуванням транспортними засобами, а тому вважаю, що саме позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців буде необхідним для попередження вчинення ним нових правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
Враховуючи вищевикладене, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, а постанова Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 18 лютого 2021 року повинна бути залишена без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 18 лютого 2021 року — залишити без задоволення.
Постанову Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 18 лютого 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.123 КУпАП — залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя          Н.М. Онушко