ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2021 року	Львів	Справа № 300/61/19 пров. № А/857/1110/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді:                                        Глушка І.В.,
суддів:                                                             Довгої О.І., Запотічного І.І.,
за участю секретаря судового засідання:    Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2020 року, ухвалене суддею Чуприна О.В. у м.Івано-Франківську у 17:02, повний текст якого складений 30 листопада 2021 року, у справі №300/61/19 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АВЕРС-ПЛЮС" до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -   

                                                        ВСТАНОВИВ:                                                         
04 січня 2019 року позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Аверс-плюс» звернувся до суду із позовом до відповідача – Головного управління ДФС в Івано-Франківській області, у якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 11.10.2018 за №0008961401, №0008981401 і №0009011401.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що підставою для винесення оскаржуваних рішень слугували безпідставні висновки, викладені контролюючим органом в акті перевірки від 21.09.2018, про заниження доходів на суму виявлених посадовими осоьами податкової міліції під час обшуку в межах кримінального провадження №32017090000000040 товарних залишків в розмірі 7  457  714,00 гривень. Наголошує, що тварно-матеріальні цінності йому не належать та у 2017 році ним отримувались дододи лише від операційної оренди, а операції з придбання та реалізації товарів товариство взагалі не проводились. Товарно-матеріальні цінності, зазначені у акті перевірки, не відповідають поняттю безоплатно отриманих в розумінні підпункту 14.1.13. пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, оскільки відповідачем не доведено та не здобуто жодних доказів про те, що такі товарно-матеріальні цінності були отримані ТОВ "Аверс-плюс" згідно з договорами дарування, іншими договорами, за якими не передбачаються грошова або інша компенсація вартості таких товарів чи їх повернення, або без укладення таких договорів; та не були товарами, переданими на відповідальне зберігання і використання. З огляду на наведене вважає необґрунтованими висновки відповідача про заниження податку на прибуток в сумі 1  342  402,00 гривень, заниження податку на додану вартість 3  800,00 гривень та застосування штрафних санкцій.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2019 року, яке постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24 липня 2019 року залишено без змін, адміністративний позов задоволено. 
За наслідками касаційного перегляду постановою Верховного Суду від 16 березня 2020 року судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.
Згідно висновків суду касаційної інстанції суди попередніх інстанцій не звернули увагу, що згідно з актом перевірки та доводами відповідача в судовому процесі Товариство занизило оподатковуваний доход за 2017 року на 7  476  714,00 грн, з яких 7  457  714,00 грн - вартість безоплатно отриманих ТМЦ, виявлених під час обшуку в магазині без підтверджуючих документів щодо їх придбання та/чи реалізації, та 19  000, 00 грн - орендна плата, зарахована на банківський рахунок Товариства від ФОП ОСОБА_1 в листопаді, грудні 2017 року. Обставини щодо отримання Товариством орендної плати та відтворення її суми як доходу у фінансовій звітності та в податковому обліку судами першої та апеляційної інстанцій не встановлені. Разом з тим, ці обставини також були підставою для донарахування Товариству сум грошових зобов`язань з податку на прибуток згідно з податковим повідомленням-рішенням № 0008961401.
Суди першої та апеляційної інстанції також не взяли до уваги доводи відповідача, що присутній під час обшуку ОСОБА_1 не заявляв, що виявлені ТМЦ належать йому, тоді як ця обставина підтверджена протоколом обшуку від 10.08.2017, копія якого є в матеріалах справи. При оцінці показань свідка ОСОБА_1 суди попередніх інстанцій не взяли до уваги наведений довід відповідача та протокол обшуку, так само, як і довід відповідача про наявність родинних зв`язків свідка з ФОП ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (директор ТОВ "АВЕРС-ПЛЮС") та ОСОБА_4 (кінцевий беніфіціар ТОВ "АВЕРС-ПЛЮС"). Не врахування цих обставин вплинуло і на оцінку судом доводу відповідача щодо відображення ТМЦ вартістю 7457714,00 грн в розрізі асортименту товарів та їх вартості в комп`ютерній програмі « 1С Бухгалтерія», яка належить Товариству, як доказу, що ТМЦ належать Товариству. Суди не перевірили довід відповідача, що згідно з протоколом обшуку від 10.08.2017 договір оренди Товариства з ФОП ОСОБА_1 від 01.08.2017 № 1 виявлено під час обшуку не було, а присутній під час обшуку ОСОБА_1 цей договір також не надав. У зв`язку з цим обґрунтованість висновку суду про оренду ОСОБА_1 приміщень в магазині на підставі договору від 01.08.2017 № 1, так само як і зазначення цього договору як підстави для перерахування орендної плати в призначенні платежів в листопаді та грудні 2017 року викликає сумнів.
Надаючи в суді апеляційної інстанції додаткові докази, ГУ ДФС пояснювало, що надати ці докази в суді першої інстанції було позбавлене можливості через те, що отримання цих доказів, які були зібрані під час досудового слідства в кримінальному провадженні, залежало від дозволу слідчого. На підтвердження цього доводу відповідач надав копію листа старшого слідчого з ОВС фінансових розслідувань  ГУ ДФС в Івано-Франківській області від 21.06.2019 на запит відповідача від 21.03.2019 щодо направлення копій документів з дозволом на їх використання під час розгляду адміністративної справи № 300/560/19 (т. 2 а.с.46). Суд апеляційної інстанції, однак, не дав належної оцінки доводу відповідача щодо причини надання додаткових доказів тільки в суді апеляційної інстанції та безпідставно відхилив надані відповідачем на стадії апеляційного перегляду справи докази без будь-якої їм оцінки.
Обставини, на які посилається відповідач, мають значення для розгляду справи і відповідно до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України входять до предмета доказування, оскільки від їх встановлення залежить висновок щодо належності Товариству ТМЦ вартістю 7'457'714,00 грн, а відтак і висновок контролюючого органу щодо отримання цим Товариством іншого операційного доходу внаслідок безоплатного отримання цих ТМЦ.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2020 року адміністративний позов задоволено.Також здійснено розподіл судових витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу.
Рішення мотивоване тим, що під час розгляду даної справи ГУ ДПС в Івано-Франківській області не доведено належними, допустимими та достовірними доказами факту належності товарно-матеріальних цінностей (канцелярської продукції та дитячих іграшок), які виявлено під час проведення обшуку приміщення за адресою АДРЕСА_1  Товариству з обмеженою відповідальністю "Аверс-плюс". Враховуючи те, що єдиною підтвердженою відповідачем обставиною отримання позивачем доходу є сплачена ФОП ОСОБА_5 орендна плата у розмірі 19  000,00 гривень, дохід від якої не перевищує максимально дозволеного розміру в 1 000  000,00 гривень, а доказів здійснення ТОВ "Аверс-плюс" будь-якої іншої господарської діяльності матеріали справи не містять, твердження контролюючого органу про виникнення у позивача обов`язку щодо реєстрації в якості платника податку на додану вартість, подання відповідної декларації та, як наслідок, формування податкового зобов`язання з даного виду податку суд вважає безпідставним.
За таких обставин, висновки ГУ ДФС в Івано-Франківській області, викладені у акті перевірки від 21.09.2018 за №796/09-19-14-11/41232556 в частині встановленого заниження позивачем податку на прибуток в сумі 1 342 388,00 гривень, внаслідок заниження інших операційних доходів на суму безоплатно отриманих товарів в сумі 7 457 714,00 гривень, бездіяльності щодо реєстрації платником податку на додану вартість та подання декларації з податку на додану вартість за листопад та грудень 2017 року суд вважав безпідставними, жодним чином не обґрунтованими, такими, що не відповідають встановленим судом обставинам, а відтак, прийняті в результаті проведеної перевірки податкові повідомлення-рішення підлягають визнанню протиправними і скасуванню. У зв`язку із наведеним суд виснував, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Аверс-плюс" слід задовольнити у повному обсязі.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення ухвалене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.
Відповідач не погоджується із висновками суду першої інстанції про безпідставність та необґрунтованість викладених в акті перевірки від 21.09.18 № 796/09-19-14-11/41232556 висновків, за результатами розгляду яких та з урахуванням результатів розгляду заперечень позивача посадовою особою Головного управління ДФС в Івано-Франківській області прийнято ряд податкових повідомлень рішень, в тому числі  від 11.10.2018 за №0008961401, №0008981401 і №0009011401, які після відмови в задоволенні скарги, поданої до ДФС України в адміністративному порядку, оскаржені позивачем в судовому порядку. 
Податковий орган зазначає, що донарахування з податку на додану вартість (ППР від 11.10.2018 № 008981401, №0009011401) є похідними від основного донарахування з податку на прибуток (заниження інших операційних доходів). Тобто, фактично основним спірним питанням є заниження ТОВ «АВЕРС ПЛЮС» інших операційних доходів на суму безоплатно отриманих товарів в сумі 7 457 714 грн. 
Скаржник також зауважує, що податкові повідомлення-рішення від 11.10.2018 №0008971401, 0008991401, 0009001401 по податку на прибуток, податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, податку плати на землю позивачем не оскаржувались.
Згідно доводів скаржника судом поза увагою залишено обгрунтування контролюючого органу щодо ряду обставин:
1.Під час обшуку та під час перевірки, жодних первинних документів, які б вказували на приналежність товару іншим контрагентам чи ФОП ОСОБА_1 не було встановлено. 
2.Під час обшуку та вилученні документів, у приміщенні був присутній також ОСОБА_1 (зазначений у протоколі обшуку),однак ні ним, ні ОСОБА_4 (уповноваженою особою ТОВ «АВЕРС – ПЛЮС»), не зробленої жодної заяви, що підлягає занесенню у протокол обшуку щодо приналежності даних товарів іншим суб`єктам господарюванням (ч. 8 ст. 236 КПК України, особи, у присутності яких здійснюється обшук, при проведенні цієї слідчої (розшукової) дії мають право робити заяви, що підлягають занесенню до протоколу обшуку). 
3.Право володіння ТМЦ не припинено ні шляхом відмови позивача від майна, ні шляхом витребування з чужого незаконного володіння ФОП ОСОБА_1 у позивача, ні шляхом подачі позову про витребування майна (ст. 399, ст. 400 ЦК України). 
4. Частиною 1 статті 359 ЦК України, передбачено, що: «Плоди, продукція та доходи від використання майна, що є у спільній частковій власності, надходять до складу спільного майна і розподіляються між співвласниками відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними». Отож, виходячи із спірної ситуації, продукцією від використання майна – є ТМЦ, які надійшли/включені до майна позивача, і розподілені між одним власником, тобто ТОВ «АВЕРС-ПЛЮС» - оскільки майно, що використовується позивачем по справі, а це - приміщення АДРЕСА_1 , належало одноосібно позивачу на праві приватної власності, без будь якого поділу на частини. 
5. Старшим слідчим з ОВС слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС в Івано-Франківській області в листі від 14.05.20 № 116/7/09-97-02 зазначено: «що стосується права власності на вищевказані товарно-матеріальні цінності, то в ході досудового розслідування досліджувалось вказане питання, в результаті якого суб`єкти підприємницької діяльності, а саме: ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про належність їм ТМЦ виявлених за вказаною адресою не заявляли, документів на їх придбання та зберігання не надавали». 
6. Факт визнання власності виявлених ТМЦ під час обшуків за позивачем, підтверджується в тому числі постановою Івано-Франківського міського суду по справі №344/7916/20, відповідно до якої - керівника позивача визнано винним у вчиненні порушення, а саме: «порушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку, а саме п. 14.1.13 п.14.11 ст.14 п.44.1, п.44.2 ст. 44, Пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, п. 135.1 ст.135 Податкового кодексу України від  02.12.2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями), та п.5, п.7 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 15 «Дохід» затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 року №290, п.5, п.6, п.7, п.17, п.19 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати» затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 року №318, занижено податок на додану вартість всього в сумі 3800 грн, в тому числі за листопад 2017 року в сумі 2900 грн, за грудень 2017 в сумі 900 грн, чим порушено п.185.1 ст.185, пункт 187.1 ст.187 Податкового кодексу України від 22.12.2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями, чим вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.163-1 КУПАП». 
Також відповідач не погоджується із здійсненим судом розподілом судових витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу, вказуючи на відсутність підтверджень фінансовими документами факту оплати таких витрат позивачем.
Заслухавши суддю-доповідача, представників позивача, представників відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.
Так, судом першої інстанції достовірно встановлено, матеріалами справи підтверджено, що на підставі ухвали слідчого судді від 07.08.2017 по справі №344/10105/17 (провадження №1-кс/344/2910/17) в рамках кримінального провадження №32017090000000040 від 10.07.2017 надано дозвіл на проведення обшуку приміщень за адресою: АДРЕСА_1 , які належать на праві приватної власності ТОВ "Аверс-плюс", з метою виявлення та вилучення документів первинного бухгалтерського обліку та інших фінансово-господарських документів, щодо ввезення на митну територію України товарів (шкільної та канцелярської продукції) упродовж 2015-2017 років, їхнього розмитнення та подальшої реалізації, чорнових записів та інформації щодо неофіційної бухгалтерії із відомостями про фактичні обсяги придбання та реалізації товарів (в тому числі у електронному вигляді), вилучення з комп`ютерної техніки за допомогою якої здійснювалися виготовлення документів, інформації щодо розмитнення товарів, флеш-носіїв на яких міститься така інформація, листів-відповідей від виробників продукції з Китайської народної республіки (том ІV, а.с.10-11 та зворотна сторона).
Зі змісту описової частини коментованої ухвали судді, слідує, що "фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1 ) за попередньою змовою з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_2 ), а також використовуючи підконтрольне йому ТОВ "Канц-Холл" (ідентифікаційний код юридичної особи 34084261) упродовж 2015-2017 років при здійсненні імпортуванні товарів на митну територію України та придбання на території України з подальшою їх реалізацією кінцевим споживачам, без документального відображення у податковій та бухгалтерській звітності фактичних об`ємів здійснення таких операцій, умисно ухилився від сплати податків на загальну суму 1  447  262,00 гривень, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів у значних розмірах.
Досудовим розслідуванням встановлено, що для здійснення господарської діяльності ОСОБА_1 та ОСОБА_4 використовують складське приміщення для зберігання товарів, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .
Матеріалами клопотання зазначено, що з метою виявлення та вилучення документів, предметів, речей та готівкових коштів, що мають доказове значення у кримінальному провадженні, зокрема документи первинного бухгалтерського обліку та інші фінансово-господарські документи, щодо ввезення на митну територію України товарів (шкільної та канцелярської продукції) упродовж 2015-2017 років, їхнього розмитнення та подальшої реалізації, чорнові записи та інформація щодо неофіційної бухгалтерії із відомостями про фактичні обсяги придбання та реалізації товарів (в тому числі в електронному вигляді), комп`ютерна техніка за допомогою якої здійснювалося виготовлення документів, які подавалися для розмитнення товарів, флеш-носії на яких міститься така інформація, листів-відповідей від виробників продукції з Китайської Народної Республіки, а також готівкові кошти (в межах суми у розмірі 1  447  262,00 гривень), отримані від необлікованої реалізації товарів, які містять на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, а тому мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, на даний час виникла необхідність у проведенні обшуку приміщень адресою: АДРЕСА_1 , які належать на праві приватної власності ТОВ "Аверс-плюс"."
Згідно протоколу обшуку від 10.08.2017, проведеного слідчим з ОВС СУФР ГУ ДФС в Івано-Франківській області на виконання коментованої ухвали слідчого судді від 07.08.2017 по справі №344/10105/17 (провадження №1-кс/344/2910/17), в приміщенні магазину оптової та роздрібної торгівлі АДРЕСА_1 виявлено залишки товарів (шкільна та канцелярська продукція) на суму 7  457  714,00 гривень (том ІV, а.с.12-14).
Додатком до даного протоколу став письмовий документ за назвою "Залишки товарів на складах, із фіксацію наступних даних: "дата 10.08.2017, година 13:31:34, автор ОСОБА_4 , по управлінському обліку, склад Черніїв", який являє собою таблицю із відомостями про відповідну номенклатуру товару за "кодом", "товаром (назвою)" і "залишком (кількість в штуках)" (том ІV, а.с.15-29).
Дана таблиця як додаток до протоколу обшуку від 10.08.2017 не містить відомостей про цифрове значення/суми вартості за відповідною номенклатурою чи кодом товарно-матеріальної цінності окремо за кожним товаром чи разом.
Надалі, на підставі наказу від 07.09.2018 за №1276 та направлення від 07.09.2018 за №1473 (том 3 а.с.84-85) посадовою особою Головного управління ДФС в Івано-Франківській області проведено позапланову виїзну документальну перевірку ТОВ "Аверс-плюс" з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків, зборів тощо за період з 24.03.2017 по 31.12.2017.
За результатами проведеної перевірки Головним управлінням ДФС в Івано-Франківській області складено акт за №796/09-19-14-01/41232556 від 21.09.2018 (том 3 а.с.86-103), в якому зафіксовано такі обставини:
- до складу доходів не включено суму орендної плати по Договору оренди майна від 01.08.2017 за №1, яка поступила на рахунок АТ "УкрСиббанк" № НОМЕР_3 від  ФОП ОСОБА_1 в сумі 19  000,00 гривень (платіжне доручення від 21.11.2017 за №361 на суму 14  500,00 гривень, платіжне доручення від 22.12.2017 за №370 на суму  4  500,00 гривень);
- до складу інших операційних доходів не включено дохід від безоплатно отриманих товарів в сумі 7  457 714,00 гривень, які виявлені під час обшуку власного приміщення магазину оптової та роздрібної торгівлі за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 2 866,07 кв.м;
- не подано до Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2017 рік, фінансової звітності (звіту про фінансові результати (форма №2-м) та фінансового звіту суб`єкта малого підприємництва за 2017 рік);
- при перевищенні загальної суми операцій з постачання товарів/послуг за останні 12 календарних місяців на 1  000  000,00 гривень ТОВ "Аверс-плюс" не зареєстровано в якості платника податку на додану вартість з вересня 2017 року та не подано звітності по податку на додану вартість.
Таким чином, відповідачем встановлено, що в порушення норм Податкового кодексу України, ТОВ "Аверс-плюс" не включено: орендну плату, яка поступила на рахунок ТОВ "Аверс-плюс" в сумі 19  000,00 гривень та безоплатно отримані товари в сумі 7 457 714,00 гривень, в результаті чого, підприємством занижено суму доходів, які слід відобразити у рядку 01 Декларації "дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку" та у фінансовій звітності, відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку: рядок 2120 "Інші операційні доходи" Звіту про фінансові результати Форми №2 за 2017 рік всього в сумі 7 476 714,00 гривень.
Згідно із висновками перевірки, що викладені у розділі IV акта, відповідачем встановлено порушення ТОВ "Аверс-плюс":
-пп. 14.1.13 п.14.11 ст.14, пп.44.1, пп.44.2 ст.44, пп 134.1.1 п. 134.1 ст.134, п. 135 ст.135 Податкового кодексу України та та пунктів 5, 7 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 15 "Дохід", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 за №290, пунктів 5, 6, 7, 17, 19 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 "Витрати", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 за №318, в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 1  342  402,00 гривень, в тому числі за 2017 рік в сумі 1  342  402,00 гривень;
- п. 49.1 та п. 49.2 ст. 49 Податкового кодексу України: не подано податкову декларацію з податку на прибуток підприємства за 2017 рік;
- п. 185.1 ст. 185, п.187.1 ст. 187 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість всього в сумі 3  800,00 гривень, в тому числі за листопад 2017 року в сумі 2  900,00 гривень, за грудень 2017 року в сумі 900,00 гривень;
- п. 49.1, п.49.2, пп. 49.18.1 п. 49.18 статті 49, п. 203.1 ст.203 Податкового кодексу України у зв`язку із не поданням податкової декларації з податку на додану вартість за листопад та грудень 2017 року;
- п. 286.4 ст.286, пп. 266.7.5 п.266.7 ст.266 Податкового кодексу України у зв`язку із несвоєчасним поданням податкової декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2017 рік.
На підставі результатів проведеної перевірки, 11.10.2018 ГУ ДФС в Івано-Франківській області, зокрема, прийнято податкові повідомлення-рішення:
- №0008961401 про визначення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 1  678  003,00 гривень, в тому числі: 1  342  402,00 гривень основного платежу та 335  601,00 гривень штрафних (фінансових) санкцій;
- №0008981401 про визначення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 4  75,000 гривень, у тому числі: 3  800,00 гривень основного платежу та 950,00 гривень штрафних (фінансових) санкцій;
- №0009011401 про застосування штрафних (фінансових) санкцій з податку на додану вартість в сумі 340,00 гривень (том 1 а.с.75-77).
Не погоджуючись із висновками та рішеннями відповідача, ТОВ "Аверс-плюс" оскаржило їх до ДФС України, шляхом подання скарги від 23.10.2018 (том І, а.с.82-91), за результатами розгляду якої ДФС України прийнято рішення від 19.12.2018 за №41056/6/99-99-11-04-02-28 про залишення податкових повідомлень-рішень без змін, а скарги без задоволення (том 1 а.с.100-104).
Позивач, вважаючи податкові повідомлення-рішеннями Головного управління ДФС в Івано-Франківській області від 11.10.2010 №0008961401, від 11.10.2010 №0008981401, від 11.10.2010 №0009011401 протиправними, звернувся до суду з вимогами про їх скасування.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відповідно до пункту1.1статті1 Податкового кодексу України(далі -ПК України) цей Кодекс регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Згідно з п.21.1ст.21 ПК України посадові особи контролюючих органів зобов`язані: дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими Законами України, іншими нормативними актами; забезпечувати сумлінне виконання покладених на контролюючі органи функцій; забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.
Відповідно до пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Відповідно до частини першої пункту 85.2. статті 85 ПК платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.
Цьому обов`язку кореспондує право контролюючого органу при проведенні перевірок вимагати і отримувати у платників податків первинні фінансово-господарські, бухгалтерські та інші документи (в тому числі, засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності) їх копії), що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Таке право закріплене нормою пункт 85.4. статті 85 ПК.
Обов`язок платника податків зберігати документи й надавати їх під час перевірки контролюючому органу кореспондує з компетенцією контролюючого органу здійснювати перевірку на підставі документів. Ненадання платником податків документів на підтвердження задекларованих показників податкового обліку прирівнюється нормами пункту 44.6. статті 44 ПК до їх відсутності (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами).
Згідно із пунктом 85.9 статті 85 ПК України у разі, коли до початку або під час проведення перевірки оригінали первинних документів, облікових та інших регістрів, фінансової та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів, а також виконання вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, були вилучені правоохоронними та іншими органами, зазначені органи зобов`язані надати для проведення перевірки контролюючому органу копії зазначених документів або забезпечити доступ до перевірки таких документів.
Загальні вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку, встановлені статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 за №996-XIV згідно із якою, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.
Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена також приписами Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 за №88, відповідно підпункту 2.1 пункту 2 якого, первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.
Суд апеляційної інстанції, здійснивши перевірку рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо відповідності визначеним ч. 2  ст. 2 КАС України критеріям, вважає за необхідне зазначити наступне.
Частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених  статтею 72  цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. 
Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.ч.1-3 ст. 90 КАС України).
Так, зі змісту акту перевірки від 21.09.2018 за №796/09-19-14-11/41232556 (том 1 а.с.15-32), слідує, що з метою встановлення правильності формування податкового та бухгалтерського обліку ТОВ "Аверс-плюс" ГУ ДФС в Івано-Франківській області надано запит від 11.09.2018 за №1 (том ІІІ, а.с.139 та зворотна сторона), про надання балансу та фінансової звітності за 2017 рік, оборотно-сальдових балансів за 2017 рік; у разі здачі в оренду приміщення, власником якого є ТОВ "Аверс-плюс" - переліку договорів оренди та умови укладання таких договорів. 
У відповідь позивачем направлено ГУ ДФС в Івано-Франківській області листа від 12.09.2018 (том ІІІ, а.с.140 та зворотна сторона), де вказано, що оригінали окремих запитуваних документів ймовірно вилучені при проведенні обшуку 10.08.2017 в межах кримінального провадження №32017090000000040.
З огляду на наведені обставини управлінням аудиту ГУ ДФС в Івано-Франківській області старшому слідчому з ОВС слідчого управління фінансових розслідувань Головним управлінням ДФС в Івано-Франківській області направлено службову записку від 13.09.2019 за №107/09-19-14-11-20, у відповідь на яку отримано лист про надання інформації від 14.09.2018 за №279/09-19-23-01 (том 3 а.с.150-151), де зазначено, що ГУ ДФС в Івано-Франківській області надано доступ до матеріалів кримінального провадження №32017090000000040, а також до речей, предметів та документів, які були вилучені під час проведення слідчих (розшукових) дій, з метою належного проведення позапланової виїзної перевірки ТОВ "Аверс-плюс".
Не погоджуючись із висновками акту перевірки позивач подав до ГУ ДФС в Івано-Франківській області заперечення від 01.10.2019 № 01/10 (долучене ТОВ «АВЕРС-ПЛЮС» до позовної заяви). До заперечення додано копію акта звірки між ТОВ «АВЕРС-ПЛЮС» та ФОП ОСОБА_1 по Договору № 1 від 01.08.2017 за період з 01.08.2017 по 31.12.2017 на 1 аркуші. Будь-яких інших документів до вказаного заперечення не надано. За результатами розгляду заперечень, висновки акта перевірки залишено без змін. Відповідь на заперечення №10472/10/09-19-14-11-19 від 09.10.2018 долучена ТОВ «АВЕРС-ПЛЮС» до позовної заяви. 
В даній адміністративній справі є спірними визначення контролюючим органом суми грошового зобов`язання з податку на прибуток в сумі 1 678 003 грн. (основний платіж                          1 342 402 грн, штрафна санкція 335 601 грн) та податку на додану вартість в сумі 5 090 грн. (основний платіж 3 800 грн., штрафна санкція 1 290 грн.). 
Зі змісту позовної заяви слідує, що позивачем не заперечується встановлене контролюючим органом заниження ТОВ «АВЕРС-ПЛЮС» податку на прибуток в сумі                   14 грн. (заниження доходів в сумі 19 000 грн. (податок 18 % - 3420) та заниження витрат в сумі 18 924,88 грн. (податок 18 % - 3406) та за штрафними санкціями 3,5 грн. 
Позиція Позивача зводиться в основному до того, що товарно-матеріальні цінності, які виявлені під час обшуку — не належать ТОВ «АВЕРС-ПЛЮС», тобто позивач не погоджується з висновком контролюючого органу щодо заниження податку на прибуток в сумі 1 342 388 грн, внаслідок заниження інших операційних доходів на суму безоплатно отриманих товарів в сумі 7 457 714 грн та як наслідок — з обов`язком реєстрації платника ПДВ та визначенням контролюючим органом в податкових повідомленнях-рішеннях від 11.10.2018 р. № 008981401, №0009011401 грошових зобов`язань по податку на додану вартість. 
Контролюючим органом визначено грошове зобов`язання з податку на прибуток податковим повідомленням-рішенням від 11.10.2018 № 008961401 на суму 1 678 003 грн, в т.ч. за основним платежем 1 342 402 грн та штрафними санкціями - 335 601 грн. 
Сума за основним платежем в розмірі 1 342 402 грн (1 342 402 грн = 3 420 грн +                         1 342 388 грн - 3 406 грн) складається з трьох порушень, спірним є наступне: заниження податку на прибуток в сумі 1 342 388 грн, внаслідок заниження інших операційних доходів на суму безоплатно отриманих товарів в сумі 7 457 714 грн. 
До складу інших операційних доходів позивачем не включено дохід від безоплатно отриманих товарів в сумі 7 457 714 грн, які виявлені під час обшуку власного приміщення магазину оптової та роздрібної торгівлі за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 2 866,07 кв. м. 
В ході проведення перевірки ГУ ДФС в області було встановлено, що згідно з протоколом обшуку від 10.08.2017, проведеного старшим слідчим з ОВС СУФР ГУ ДФС в Івано-Франківській області старшим лейтенантом податкової Міліції Осадцівим М.Ю. (на виконання ухвали від 07.08.2017 у справі No344/10107/7 в рамках кримінального провадження №1-кс/344/2912/7 надано дозвіл на проведення обшуку приміщень за адресою: Івано Франківська область, Тисменицький район, с. Черніїв, вул. Об`їзна, буд. 20, які належать на праві приватної власності ТОВ «АВЕРС-ПЛЮС», з метою виявлення та вилучення документів первинного бухгалтерського обліку та інших фінансово-господарських документів, щодо ввезення на митну територію України товарів (шкільної та канцелярської продукції) упродовж 2015-2017 років, їхнього розмитнення та подальшої реалізацій, чорнових записів та інформації щодо неофіційної бухгалтерії із відомостями про фактичні обсяги придбання та реалізації товарів (в тому числі у електронному вигляді), вилучення з комп`ютерної техніки за допомогою якої здійснювалися виготовлення документів, інформації щодо розмитнення товарів, флеш-носіїв на яких міститься така інформація, листів — відповідей від виробників продукції з Китайської народної республіки), в приміщенні магазину оптової та роздрібної торгівлі за адресою: Івано-Франківська область, Тисменицький район, с. Черніїв, вул. Об`їзна, буд. 20, що належить ТОВ «АВЕРС-ПЛЮС» на праві приватної власності (підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна) було виявлено залишки товарів (шкільна та канцелярська продукція) на суму                       7 457 714 грн (в кількості 2 052 774 одиниць), (опис товарів наведено у додатку № 4 до Акта перевірки та у матеріалах кримінального провадження №320017090000000040), при цьому будь-яких документів на придбання та реалізацію товарів під час обшуку не виявлено. 
Тобто, в усіх вилучених документах під час обшуку не було встановлено наявності первинних документів, які б вказували на факт придбання ТОВ «АВЕРС ПЛЮС» товарів на суму 7 457 714 грн. (в кількості 2 052 774 одиниць), більше того не виявлено будь-яких інших первинних документів, які б вказували на приналежність даного товару іншим суб`єктам господарювання. 
Крім того, під час обшуку у приміщенні був присутній ОСОБА_1 (зазначений у протоколі обшуку), однак ним не зробленої жодної заяви, що підлягає занесенню у протокол обшуку щодо приналежності даних товарів іншим суб`єктам господарюванням. 
Тобто, в ході проведення перевірки, контролюючим органом були виявлено залишки товарів на суму 7 457 714 грн (в кількості 2 052 774 одиниць), що відносяться в розумінні ПК України до безоплатно отриманих товарів та підлягають включенню до доходу та нарахуванню податку на прибутку 18%. 
Згідно з підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України об`єктом оподаткування податком на прибуток є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.
Пунктом 5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженогонаказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 №290, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.12.1999 за №860/4153, визначено, що дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов`язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена.
Згідно з п.7 цього Положення визнані доходи класифікуються в бухгалтерському обліку за такими групами: дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг); чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг); інші операційні доходи; фінансові доходи; інші доходи. 
Наказом Міністерства фінансів України від 30.11.1999 №291 затверджено Інструкцію про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій (далі Інструкція №291).
Відповідно до Інструкції №291 на рахунку 71 «Інший операційний дохід» ведеться узагальнення інформації про інші доходи від операційної діяльності підприємства у звітному періоді, крім доходу (виручки) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг).
До інших операційних доходів відносяться, зокрема  суми одержаних безоплатно оборотних активів.
За визначенням, наведеним у пп. 14.1.13 п. 14.1 ст. 14 ПК України, безоплатно надані товари, роботи, послуги: 
а) товари, що надаються згідно з договорами дарування, іншими договорами, за якими не передбачається грошова або інша компенсація вартості таких товарів чи їх повернення, або без укладення таких договорів; 
б) роботи (послуги), що виконуються (надаються) без висування вимоги щодо компенсації їх вартості; 
в) товари, передані юридичній чи фізичній особі на відповідальне зберігання і Використані нею. 
Враховуючи вищевикладене, вартість виявлених в результаті обшуку товарних залишків в сумі 7 457 714 грн є іншим операційних доходом, який повинен включатись у рядок 2120 «Інші операційні доходи» та 2280 «разом доходи» звіту про фінансові результати за 2017 рік, та рядок 01 «Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків) декларації з податку на прибуток підприємства за 2017 рік. 
Така позиція контролюючого органу також підтверджується висновком експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи No 264/18 28 від 07.12.2018 року (т.ІІІ а.с. 197-202). 
При цьому суд апеляційної інстанції не погоджується із неврахуванням судом першої інстанції висновків експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи №264/18-28 від 07.12.2018 з вказівкою на недоцільність його врахування з огляду на його умовність.
Зі змісту описаного висновку судом встановлено, що первинно на вирішення експертизи старшим слідчим з ОВС СУ ФР ГУ ДФС в Івано-Франківській області поставлено питання "чи підтверджується документально та нормативно донарахування, встановлені згідно акту документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Аверс-плюс" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 24.03.2017 по 31.12.2017 від 21.09.2018 за №796/09-19-14-11/41232556, а саме: заниження податку на прибуток на загальну суму 1  342  402,00 гривень; заниження податку на додану вартість на загальну суму 3800,00 гривень, в тому числі за листопад 2017 року в сумі 2 900,00 гривень та за грудень 2017 року 9 000,00 гривень?". В результаті вивчення матеріалів кримінального провадження експертом встановлено, що наданих матеріалів для проведення дослідження недостатньо, у зв`язку із чим заявив клопотання про надання додаткових матеріалів, а саме:
- документів, що підтверджують безоплатну передачу товарів (договори дарування, інші договори, за якими не передбачається грошова або інша компенсація вартості таких товарів чи їх повернення, договори відповідального зберігання товарів);
- документів, що підтверджують придбання товарів ТОВ "Аверс-плюс" (видаткові накладні, рахунки, податкові накладні, акти приймання-передачі товарно-матеріальних цінностей та інші первинні документи;
- документів, що підтверджують реалізацію товарів ТОВ "Аверс-плюс" (видаткові накладні, рахунки, податкові накладні акти приймання-товарно-матеріальних цінностей та інші первинні документи);
- регістрів бухгалтерського обліку ТОВ "Аверс-плюс", в яких відображено операції щодо придбання, реалізації чи безоплатної передачі товарів;
- банківських виписок з рахунків ТОВ "Аверс-плюс", в яких містяться відомості щодо придбання та реалізації товарно-матеріальних цінностей;
- інших документів, які б підтверджували отримання товарно-матеріальних цінностей ТОВ "Аверс-плюс".
Зазначених документів експерту не надано, натомість, змінено поставлене на вирішення експерту питання, яке викладено у такій редакції: "чи підтверджується зазначене в акті перевірки ТОВ "Аверс-плюс" від 21.09.2018 за №796/09-19-14-11/41232556 заниження доходів від будь-якої діяльності та донарахування податку на прибуток підприємства за  2017 рік в сумі 1 342 402,00 гривень, за умови, що товар виявлений 10.08.2017 під час проведення обшуку у приміщенні магазину оптової та роздрібної торгівлі за адресою: АДРЕСА_1 , отриманий безоплатно, а його вартість становить 7457 714,00 гривень ?".
За наслідком проведеної експертизи експертом сформовано висновок такого змісту: "За умови, що товар, виявлений 10.08.2017 під час проведення обшуку у приміщенні магазину оптової та роздрібної торгівлі за адресою: АДРЕСА_1 , отриманий безоплатно, а його вартість становить                             7 457 714,00 гривень, то зазначене в акті документальної позапланової виїзної перевірки   ТОВ "Аверс-плюс" №796/09-19-14-11/41432556 від 21.09.2018 заниження доходів від будь-якої діяльності та донарахування податку на прибуток підприємства за 2017 рік в сумі                      1 342  402,00 гривень підтверджується".
Суд апеляційної інстанції зауважує, що умовний висновок експерта означає визнання факту в залежності від певних обставин, достовірності попередніх знань, доведеності інших фактів, наприклад, в даному випадку за умови, що товар виявлений 10.08.2017 під час проведення обшуку у приміщенні магазину оптової та роздрібної торгівлі за адресою: АДРЕСА_1 , отриманий позивачем безоплатно, а його вартість становить  7 457 714,00 гривень. Разом з тим, такий висновок містить і категоричну складову: «зазначене в акті документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Аверс-плюс" №796/09-19-14-11/41432556 від 21.09.2018 заниження доходів від будь-якої діяльності та донарахування податку на прибуток підприємства за 2017 рік в сумі 1 342 402,00 гривень підтверджується", а тому такий висновок має доказове значення за наявності існування визначеної ним умови. Висновок експерта не є особливим доказом у даній справі і оцінюється за загальними правилами оцінки доказів у сукупності з встановленими обставинами справи та поряд з іншими доказами.
Щодо обставин наявності родинних зв`язків між ОСОБА_1 з ФОП ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (директор ТОВ "Аверс-плюс") та ОСОБА_4 (кінцевий беніфіціар ТОВ "Аверс-плюс"), на неврахуванні яких наголосив суд касаційної інстанції, суд апеляційної інстанції не заперечує міркувань суду першої інстанції про те, що наявність між суб`єктами господарювання таких зв`язків не впливає на здійснення ними підприємницької діяльності незалежно один від одного чи спільно та не перешкоджає укладенню будь-яких правочинів, однак зауважує, що позивачем не надано доказів на спростування доводів контролюючого органу щодо відсутності укладеного договору оренди між позивачем та ФОП ОСОБА_1 від 01.08.2017, щодо заниження позивачем бази оподаткування з податку на додану вартість на суму отриманих коштів - орендної плати, яка поступила на рахунок ТОВ «Аверс-плюс» згідно даних виписки АТ «Укрсиббанк» по рахунку № НОМЕР_4 , що може свідчити про спільність інтересів та, відповідно, сприяти координації поведінки з метою ухилення від сплати податків та/або мінімізування розміру власних податкових зобов`язань.
Щодо правомірності винесення Головним управлінням ДФС в Івано-Франківській області поданового повідомлення-рішення від 11.10.2018 № 008981401 та від 11.10.2018 №009011401  колегія суддів виходить з наступного.
Так, податковим повідомленням-рішенням від 11.10.2018 №008981401 контролюючим органом визначено грошове зобов`язання з податку на додану вартість на суму 4 750 грн, в т.ч. за основним платежем 3 800 грн та штрафними санкціями 950 грн та податковим повідомленням-рішенням від 11.10.2018 №009011401 на суму 340 грн, в т.ч. за штрафними санкціями 340 грн. 
Судом встановлено та не заперечується сторонами, що у період з 24.03.17 по 31.12.17 ТОВ «Аверс-плюс» не було зареєстровано як платник податку на додану вартість. 
В ході розгляду справи судом апеляційної інстанції встановлено заниження доходів ТОВ «Аверс-плюс» в сумі 1 457 714 грн, тому з вересня 2017 року позивачу необхідно було зареєструватися платником податку на додану вартість та подавати звітність. 
Відповідно до п. 181.1 ст. 181 ПК України у разі якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з розд. у ПК України, у тому числі з використанням локальної або глобальної комп`ютерної мережі, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 1000000 грн. (без урахування податку на додану вартість), така особа зобов`язана зареєструватися як платник податку у контролюючому органі за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) з дотриманням вимог, передбачених ст. 183 ПК України, крім особи, яка є платником єдиного податку першої - третьої групи. 
Згідно із п. 183.2 ст. 183 ПК України у разі обов`язкової реєстрації особи як платника податку реєстраційна заява подається до контролюючого органу не пізніше 10 числа календарного місяця, що настає за місяцем, в якому вперше досягнуто обсягу оподатковуваних операцій, визначеного у ст. 181 ПК України. 
Пунктом 183.10 ст. 183 ПК України визначено, що будь-яка особа, яка підлягає обов`язковій реєстрації як платник податку, і у випадках та в порядку, передбачених цією статтею, не подала до контролюючого органу реєстраційну заяву, несе відповідальність за ненарахування або несплату цього податку на рівні зареєстрованого платника без права нарахування податкового кредиту та отримання бюджетного відшкодування. 
Перевіркою також встановлено заниження ТОВ «АВЕРС-ПЛЮС» бази оподаткування з податку на додану вартість на суму отриманих коштів в розмірі 19 000 грн згідно Договору оренди нерухомого майна від 01.08.2017 року №1, укладеного з приватним підприємцем ОСОБА_1 (ІПН 26503 10653), виписки AT «УкрСиббанк» по рахунку № НОМЕР_4 за період з 13.11.2017 по 31.12.2017, що призвело до заниження податку на додану вартість в сумі З 800 грн. (3 800 грн = (14500 грн * 20%)+(4500 грн * 20%), де 20% - ставка податку на додану вартість.) 
З огляду на встановлені обставини, а саме відсутність будь-яких доказів на спростування доводів контролюючого органу про заниження доходів ТОВ «Аверс-плюс» в сумі 7 457 714 грн, у зв`язку з чим з вересня 2017 року позивачу необхідно було зареєструватися платником податку на додану вартість, обґрунтованими також є доводи контролюючого органу про виникнення у позивача обов`язку щодо подання декларації з податку на додану вартість за листопад 2017 року та грудень 2017 року. 
Правила подання податкової звітності з ПДВ до контролюючих органів регулюються статтями 46 - 50 розділу II, 203 розділу V ПК України. Форму та порядок заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість затверджено наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 № 21, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 29.01.2016 за № 159/28289. 
Пунктом 49.2. ст. 49 ПК України визначено, що платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. 
Відповідно до пункту 120.1 статті 120 ПК України неподання (крім випадків, якщо податкова декларація (розрахунок, звіт) не подається відповідно до пункту 49.2 статті 49 Кодексу) або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов`язаними нараховувати і сплачувати податки та збори, податкових декларацій (розрахунків), а також іншої звітності, обов`язок подання якої до контролюючих органів передбачено Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень за кожне таке неподання або несвоєчасне подання. 
ТОВ «АВЕРС-ПЛЮС» на порушення вимог п.49.1, п.49.2, п.49.18.1 ст.49, п. 203.1 ст.203 ПК України не подано до контролюючого органу податкову декларацію з податку на додану вартість за листопад та грудень 2017 року, у зв`язку з чим застосовано штрафні санкції в сумі 340 грн. ((170 грн + 170 грн), де - 170 грн. штрафна санкція за кожний місяць неподання). 
Зважаючи на те, що позивач не надав до перевірки облікових документів, у контролюючого органу були законні підстави провести перевірку з використанням інформації про доходи позивача, отриманої внаслідок заходів податкового контролю та в процедурах кримінального провадження в установленому законом порядку.
Матеріали справи не містять належних і достатніх доказів на спростування висновків контролюючого органу. Натомість, відповідачем - ГУ ДПС в Івано-Франківській області, як суб`єктом владних повноважень, наведено відповідні мотиви прийняття спірних рішень та підтверджено їх правомірність.
Наведені обставини в своїй сукупності під час вирішення спірних правовідносин залишилися поза увагою суду першої інстанції, що має наслідком його скасування.
Таким чином, відповідач діяв підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішень (вчинення дій), відтак оскаржувані податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Івано-Франківській області від 11.10.2018 за №0008961401, №0008981401 і №0009011401 є правомірними, а позовні вимоги Товариство з обмеженою відповідальністю «Аверс-плюс» про їх скасування є безпідставними, необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
Відповідно до частини першої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Суд першої інстанції не виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин не вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення, яке підлягає скасуванню.
Судові витрати розподілу не підлягають з огляду результат вирішення апеляційної скарги, характер спірних правовідносин та виходячи з вимог ст. 139 КАС України.
Керуючись статтями 242, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                         ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області задовольнити, а рішення  Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2020 року у справі №300/61/19 – скасувати.
В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "АВЕРС-ПЛЮС" до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги  безпосередньо до суду касаційної інстанції. 

Головуючий суддя	 	І. В. Глушко 	
судді	 	О. І. Довга 	
 	 	І. І. Запотічний  	
Постанова складена в повному обсязі 27.05.2021.