УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд

Справа № 296/6364/20 Головуючий у 1-й інст. Сингаївський О.П.
Категорія 39 Доповідач Павицька Т.М.

ДОДАТКОВА 
ПОСТАНОВА
                            ІМЕНЕМ УКРАЇНИ   

13 квітня 2021 року Житомирський апеляційний суд в складі:
головуючого        Павицької Т. М.,
суддів                Трояновської Г. С., Микитюк О.Ю.,
за участю секретаря судового засідання               Трикиши Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест-Кредо» про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі № 296/6364/20 за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест-Кредо» про визнання недійсним кредитного договору та договору іпотеки,
в с т а н о в и в :
Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 18 грудня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Поновлено ОСОБА_1 строк позовної давності на подання позову до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ІНВЕСТ-КРЕДО» про визнання недійсним кредитного та іпотечного договорів і скасування обтяжень. Визнано недійсним кредитний договір про надання споживчого кредиту №44.29/24/06 від 11.10.2006, що укладений між ОСОБА_1 та ВАТ «Кредитпромбанк», назву якого змінено на ПАТ «Кредитпромбанк» (ФГВФО, ПАТ «Кредитпромбанк» та AT «Дельта Банк», до якого перейшли права за кредитною заборгованістю ліквідовані, згідно офіційних даних на сайті ФГФВО, на даний час правонаступником вказаних юридичних осіб є ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ІНВЕСТ-КРЕДО»). Визнано недійсним договір іпотеки (застави) №49.8/24/1264/06, що укладений 11.10.2006 між ОСОБА_1 та ВАТ «Кредитпромбанк», назву якого змінено на ПАТ «Кредитпромбанк» (ФГВФО, ПАТ «Кредитпромбанк» та AT «Дельта Банк», до якого перейшли права за кредитною заборгованістю ліквідовані, згідно офіційних даних на сайті ФГФВО, на даний час правонаступником вказаних юридичних осіб є ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ІНВЕСТ-КРЕДО») та скасовано запис №5178246 про обтяження нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 із внесенням даних в спеціальний розділ Державного Реєстру заборон та відчужень нерухомого майна, а також, скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обмежень, індексний номер: 12060557 від 01.04.2014, щодо іпотекодавця ОСОБА_1 (державний реєстр іпотек, реєстраційний номер: 38779). Стягнуто з ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ІНВЕСТ-КРЕДО» в дохід державного бюджету України 2 522 грн 40 коп. судового збору.
Постановою Житомирського апеляційного суду від 16 березня 2021 року апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест-Кредо» задоволено. Рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 18 грудня 2020 року скасовано та ухвалено нове судове рішення. В задоволенні позову ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест-Кредо» про визнання недійсним п.3.11 кредитного договору відмовлено за пропуском позовної давності. В решті задоволення позовних вимог відмовлено за безпідставністю. Компенсовано товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест-Кредо» судові витрати в розмірі 3 783 грн 60 коп. за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
22 березня 2021 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест – Кредо» звернулося до суду із заявою про ухвалення додатково рішення, у якій просить витрати на правничу допомогу в розмірі 30 000 грн 00 коп стягнути із ОСОБА_1 , на підтвердження понесених витрат, долучило до заяви копію договору про надання правничої допомоги від 07.05.2020, копію акту № 1 приймання-передачі наданих послуг від 15.01.2021, копію платіжного доручення № 269 від 15.01.2021.
Заява про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню.
Згідно з пунктом 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
 У ЦПК України визначено види судових витрат.
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша - друга статті 133 ЦПК України).
  Згідно з положенням пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України у разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача.
При прийнятті 16 березня 2021 року постанови Житомирським апеляційним судом розподіл судових витрат не був вирішений в повному обсязі.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
  При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.  Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).
  У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
  Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
  Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
 Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).
Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:
- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;
- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;
- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).
   Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
  Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
  За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
 Для цілей розподілу судових витрат:
- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
        Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
  Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
  Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
  Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
  Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків  тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
  Отже,  ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).
Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
В апеляційній скарзі ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо» вказало, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом вказаної справи в апеляційний інстанції складає 30 000 грн.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу було надано копію договору про надання правової допомоги від 07.05.2020, копію акту приймання-передачі наданих послуг № 1 від 15.01.2021, копію платіжного доручення № 269 від 15.01.2021 копію ордеру серія АІ виданого адвокатським об`єднанням «Інпраксі» адвокату Кобець Р.Ю. 15 січня 2021 року, копію свідоцтва про заняття адвокатською діяльністю ОСОБА_2 , видане головою Ради адвокатів Київської області 07.07.2017 року.
Відповідно до акту № 1 приймання – передачі наданих послуг від 15.01.2021 адвокатським об`єднанням «Інпраксі» надано наступні послуги та виконано безпосередньо пов`язані з ними роботи: аналіз рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 18.12.2020 року по справі № 296/6364/20 на наявність порушень матеріального та процесуального права; пошук та аналіз актуальної судової практики з питань недійсності кредитних та іпотечних договорів, правил виключної підсудності та пропуску строку позовної давності; підготовка юридичного висновку щодо перспектив оскарження рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 18.12.2020 року по справі № 296/6364/20; підготовка та подача апеляційної скарги по справі № 296/6364/20. Загальна вартість наданих послуг становить 30 000 грн.
Згідно з платіжного доручення № 269 від 15.01.2021 року ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо» сплачено адвокатському об`єднанню «Інпраксі» 30 000 грн за надання правової допомоги згідно договору про надання правової допомоги від 07.05.2020 за рахунком № 1 від 15.01.2021.
12 квітня 2021 року до Житомирського апеляційного суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 3 783,60 грн. 
Обгрунтовуючи клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, позивач зазначає, що заявлений ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо» розмір витрат на професійну правничу допомогу є неспівмірним із фактично понесеними витратами на правничу допомогу. Вказана цивільна справа по суті не являється складною, адвокатом не вчинялись дії, щодо розшуку, витребування відповідних доказів. Всі документи були надані позивачем при поданні позову.
Апеляційний суд, розподіляючи витрати, понесені ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо» на професійну правничу допомогу, дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обгрунтований та відповідати критерію розумної необхідності в таких витратах. При цьому, апеляційний суд враховую заперечення позивача щодо необгрунтованості на неспівмірності заявленої до стягнення суми витрат на професійну допомогу відповідача з реальним обсягом такої допомоги у суді апеляційної інстанції. 
Тому, враховуючи характер виконаної адвокатським об`єднанням роботи (аналіз рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 18.12.2020 року; пошук та аналіз актуальної судової практики з питань недійсності кредитних та іпотечних договорів; підготовка юридичного висновку щодо оскарження судового рішення; підготовка та подача апеляційної скарги, участь у судових засіданнях), принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи дійшов висновку про наявність підстав  для зменшення їх розміру та стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000 грн.

Керуючись статтями 259, 268, 270, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:
Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест-Кредо» про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест-Кредо» витрати на правничу допомогу в розмірі 8 000 грн.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Дата складення повного судового рішення 14 квітня 2021 року.

Головуючий

Судді