Справа № 127/16861/20                                                                
Провадження № 22-ц/801/1122/2021
Категорія: 55
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бойко В. М.
Доповідач:Стадник І. М.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
Іменем України

28 травня 2021 року	  	м. Вінниця	

       Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого, судді-доповідача Стадника І.М.,
суддів: Войтка Ю.Б., Міхасішина І.В.
з участю секретаря судового засідання Безрученко Н.Р.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань №2
апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29 березня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Бойка В.М., повний текст якого складений 08 квітня 2021 року
в справі №127/16861/20
за позовом ОСОБА_1 (позивач)
до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України в особі житлово-побутової комісії (відповідач)
про визнання незаконним та скасування рішення житлово-побутової комісії, зобов`язання поновити на квартирному обліку для поліпшення житлових умов, - 

встановив:
ОСОБА_1 звернувся в міський суд з позовом до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України в особі житлово-побутової комісії про визнання незаконним та скасування рішення житлово-побутової комісії, зобов`язання поновити на квартирному обліку для поліпшення житлових умов. 
В обґрунтування позову посилався на те, що він проходив військову службу в рядах збройних сил України з 1983 року. 
16 грудня 2000 року відповідно до протоколу № 26житлово побутової комісії військової частини НОМЕР_2 , м. Калинівка він та члени його сім`ї були поставлені на квартирний облік у загальну чергу.
31 березня 2005 року Протоколом № 1 житлово-побутової комісії військової частини НОМЕР_1 його, старшого прапорщика ОСОБА_2 , зі складом сім`ї чотири чоловіка, в тому числі, дружина - ОСОБА_3 , дочка ОСОБА_4 , син ОСОБА_5 , було поставлено на квартирний облік для поліпшення житлових умов зі збереженням попереднього часу перебування на обліку. На момент постановки на квартирний облік в військовій частині НОМЕР_1 його сім`я проживала і мешкає по сьогоднішній день в однокімнатній квартирі житловою площею 17,0 кв. м. по АДРЕСА_1 .
Наказом № 134 командира військової частини НОМЕР_1 від 05.07.2005 він був відправлений у відставку за ст. 63 п. 6 (за станом здоров`я), згідно Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Збройних сил України. 
16 грудня 2019 Протоколом № 13 житлово-побутової комісії військової частини НОМЕР_1 позивач був знятий з квартирного обліку у зв`язку із поліпшенням житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення, відповідно до п. 1. ст. 40 Житлового кодексу Української PCP, та п. п. 1 п. 26 «Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській PCP», затверджених постановою Ради Міністрів Української PCP та Української республіканської ради професійних спілок від 11 грудня 1984 року № 470.
Як зазначено у згаданому протоколі підставою зняття його та членів його сім`ї з квартирного обліку стала інформація голови житлово-побутової комісії підполковника ОСОБА_6 про те, що за ОСОБА_1 зареєстрована квартира АДРЕСА_2 , житловою площею 33,2 кв. м.
Позивач вважає безпідставним таке рішення, оскільки квартира АДРЕСА_2 , яка була успадкована ним після смерті батька ІНФОРМАЦІЯ_1 , була ним відчужена (продана) відповідно до договору купівлі-продажу в 2008 році. При цьому зазначає, що змушений був продати квартиру, щоб виконати волю батька і половину коштів отриманих від продажу була передав брату ОСОБА_7 . 
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 29 березня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись із судовим рішенням, позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права та невідповідність його висновків дійсним обставинам справи, просив скасувати рішення та ухвалити нове про задоволення позову.
Доводи апеляційної скарги полягають у тому, що на момент прийняття оскаржуваного ним рішення ЖПК військової частини НОМЕР_1 він та члени його сім`ї були зареєстровані у квартирі з житловою площею 17, 0 кв. м і житлова площа на кожного члені сім`ї складала 4,25 кв. м, що є нижчим за рівень середньої забезпеченості жилої площі.
Зазначає також, що він повідомляв комісію як про факт успадкування квартири, так і про її відчуження, хоча і не зобов`язаний був це робити відповідно до Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР.
Від представника Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України в особі житлово-побутової комісії Бондар О. суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення. Вважає, що рішення Вінницького міського суду є законним та таким, що має бути залишене в силі.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 і його представник – адвокат Тунік Ю.М. вимоги апеляційної скарги підтримали на умовах, викладених у ній, і просили задовольнити.
Представник Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України в особі житлово-побутової комісії, яка повідомлена про дату, час і місце судового засідання, про що в матеріалах справи є відповідна розписка, до суду не з`явився, що відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України не перешкоджає апеляційному розглядові справи.
Апеляційний суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав.
Згідно з статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися за засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Відповідно до статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення, суд, зокрема, вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити тощо. 
Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що  ОСОБА_1 було навмисно приховано факт успадкування майна та його продажу, а відтак дійшов висновку, що рішення житлово-побутової комісії, що оформлене протоколом № 1 від 31.03.2005 є правомірним, законним та таким що не підлягає скасуванню.
Проте з таким висновком суду першої інстанції не можна погодися, так як він не відповідає дійсним обставинам справи і зроблений з неправильним застосуванням норм матеріального права. 
Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.
16 грудня 2000 року відповідно до протоколу житлово-побутової комісії військової частини НОМЕР_2 м. Калинівка позивач та члени його сім`ї були постановлені на квартирний облік у загальну чергу. 
Згідно протоколу N 1 від 31 березня 2005 року житлово-побутовою комісією військової частини НОМЕР_1 прийнято рішення про постановлення на квартирний облік для поліпшення житлових умов зі збереженням попереднього часу перебування на обліку старшого прапорщика ОСОБА_1 , складом сім`ї чотири чоловіка, в тому числі він, дружина – ОСОБА_3 , дочка – ОСОБА_1 , син – ОСОБА_5 (а.с. 36).
Згідно протоколу № 9 від 16 листопада 2011 року житлово-побутовою комісією військові частини НОМЕР_1 прийнято рішення про переведення пенсіонера ОСОБА_1 до списку позачергового отримання житла відповідно до п. 12 ЗУ «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (а.с. 35). 
Згідно протоколу №13 від 17 грудня 2019 року житлово-побутовою комісії військової частини НОМЕР_1 прийнято рішення про зняття з квартирного обліку при військовій частині НОМЕР_1 ОСОБА_1 , 1963 року народження, старшого прапорщика запасу, зі складом сім`ї 4 особи, в тому числі: він, дружина - ОСОБА_3 , 1963 року народження, дочка - ОСОБА_8 , 1986 року народження, син ОСОБА_9 , 1987 року народження. 
Підставою прийняття вказаного рішення є нібито поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення, відповідно до п. 1 ст. 40 Житлового кодексу Української РСР», п. п. 1 п. 26 «Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській PCP» затверджених постановою Ради Міністрів Української PCP та Української республіканської ради професійних спілок від 11 грудня 1984 року № 470 (а.с. 8).
Відповідно до листа військової частини НОМЕР_3 № 50/08/29-445 від 25.02.2020 зняття позивача з квартирного обліку ґрунтується на тому, що за ОСОБА_1 була зареєстрована квартира АДРЕСА_2 , житловою площею 33,2 кв. м. 
Крім того, на даний час він ( ОСОБА_1 ) та члени його сім`ї зареєстровані в однокімнатній приватизованій квартирі АДРЕСА_3 , житловою площею 17,0 кв. м. Житлова площа, яка припадає на кожного члена сім`ї складає 10,04 кв. м (33,2 кв.м.+17,0 кв. м) / 5 осіб). А оскільки рівень середньої забезпеченості жилої площі на кожного члена сім`ї має складати не менше 7,8 кв. м., останнього було знято з квартирного обліку, у зв`язку з поліпшенням житлових умов (а.с. 9). 
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі – Закон), який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Відповідно до частини 1 статті 12 Закону держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами. Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей жилими приміщеннями, а також розмір і порядок виплати військовослужбовцям грошової компенсації за піднайом (найом) ними жилих приміщень визначаються Кабінетом Міністрів України.
Однією із гарантій соціального захисту військовослужбовців є право на забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей жилими приміщеннями, закріплене статті 12 Закону, пунктом 9 якої визначено, що військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла.
Підстави для зняття з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов, за винятком випадків одержання житла з державного житлового фонду або грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення, визначено частиною другою статті 40 ЖК УРСР.
До таких підстав відноситься: поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення; виїзд на постійне місце проживання до іншого населеного пункту; припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією за місцем роботи, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими актами законодавства; засудження до позбавлення волі на строк понад шість місяців, заслання або вислання; подання відомостей, що не відповідають дійсності, які стали підставою для взяття на облік, або неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про взяття на облік.
Аналогічні за своїм змістом підстави для зняття з квартирного обліку військовослужбовців передбачені в пункті 30 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року №1081 (далі - Порядок N 1081).
Отже законодавство містить вичерпний перелік обставин, що можуть бути підставою для зняття особи з обліку як такої, що потребує поліпшення житлових умов.
Відповідно до статті 34 ЖК УРСР потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни: 1) забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається в порядку, встановлюваному Радою Міністрів Української РСР і Українською республіканською радою професійних спілок; 2) які проживають у приміщенні, що не відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам; 3) які хворіють на тяжкі форми деяких хронічних захворювань, у зв`язку з чим не можуть проживати в комунальній квартирі або в одній кімнаті з членами своєї сім`ї. Перелік зазначених захворювань затверджується Міністерством охорони здоров`я Української РСР за погодженням з Українською республіканською радою професійних спілок; 4) які проживають за договором піднайму жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду чи за договором найму жилого приміщення в будинках житлово-будівельних кооперативів; 5) які проживають тривалий час за договором найму (оренди) в будинках (квартирах), що належать громадянам на праві приватної власності; 6) які проживають у гуртожитках. Громадяни визнаються потребуючими поліпшення житлових умов і з інших підстав, передбачених законодавством Союзу РСР і Української РСР. Громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, беруться на облік для одержання жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду та вносяться до єдиного державного реєстру громадян, які потребують поліпшення житлових умов, порядок ведення якого визначає Кабінет Міністрів України.
Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла, з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті.
Відповідно до пункту 21 Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України N 380 від 31 липня 2018 року, військовослужбовці знімаються з квартирного обліку у разі: поліпшення житлових умов до встановлених норм забезпечення житловою площею громадян у відповідному населеному пункті; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на квартирний облік, включення до списків осіб, що мають право першочергового та позачергового одержання житлових приміщень, або неправомірних дій посадових (службових) осіб при вирішенні питання про прийняття на квартирний облік; в інших випадках, передбачених законодавством.
Як на момент постановки заявника на облік як такого, що потребує поліпшення житлових умов в 2000 році (в м. Калинівка), постановлення на облік в 2005 році (м. Вінниця), переведення до списку позачергового отримання житла в 2011 році, так і на час прийняття оскаржуваного рішення про зняття ОСОБА_1 з обліку в грудні 2019 року, сім`я ОСОБА_1 має у користуванні лише квартиру АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_3 (а.с. 35).
Щодо квартири під номером АДРЕСА_2 , то Белінський набув її у власність в порядку спадкування після смерті свого батька ОСОБА_10 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно з свідоцтвом про право на спадщину від 18 липня 2008 року.
Відповідно до положень частин першої, п`ятої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Разом з тим, ОСОБА_1 відчужив (продав) зазначену квартиру відповідно до договору купівлі-продажу квартири, укладеного 29 вересня 2008 року, і відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна починаючи з 2008 року та станом на час прийняття відповідачем оскаржуваного рішення грудень 2019 року, зазначена квартира належить третій особі.
Відповідні документи наявні в обліковій квартирній справі № 26 старшого прапорщика запасу ОСОБА_1 (а.с. 64-86), а відтак були відомі відповідачеві й могли бути враховані під час прийняття оскаржуваного рішення.
Отже станом на 17 грудня 2019 року не було підстав вважати, що житлові умови ОСОБА_1 поліпшилися, внаслідок чого відпали підстав для надання йому іншого житлового приміщення. 
Натомість відчуження придатного і достатнього за розміром для проживання жилого будинку (частини будинку) за інших обов`язкових ознак може кваліфікуватися як штучне погіршення житлових умов, наслідком якого відповідно до статті 35 ЖК Української РСР є те, що відповідна особа не береться на облік поліпшення житлових умов протягом п`яти років з моменту погіршення житлових умов, а не знімається з обліку особи відповідно до статті 40 ЖК Української РСР.
Апеляційний суд відкидає посилання відповідача на те, що ОСОБА_1 нібито умисно приховав факт набуття права власності на квартиру АДРЕСА_2 .
Так, за змістом пункту 25 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11 грудня 1984 року №470 (далі  Правила) виконавчі комітети місцевих Рад народних депутатів, підприємства, установи, організації щороку в період з 1 жовтня по 31 грудня проводять перереєстрацію громадян, які перебувають на квартирному обліку, в ході якої перевіряються їх облікові дані. Виявлені зміни вносяться в облікові справи громадян і книгу обліку осіб, які перебувають у черзі на одержання жилих приміщень. Зміни з питань, що належать до компетенції виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів, адміністрації підприємства, установи, організації (органу громадської організації) і профспілкового комітету, провадяться після прийняття рішень цими органами. Про внесені зміни заінтересованим особам направляється письмове повідомлення.
А тому висновок суду про те, що ОСОБА_1 в порушення вимог Правил вчасно не надав ані свідоцтва на право на спадщину, ані договору купівлі – продажу на квартиру АДРЕСА_2 , чим навмисно приховав факт успадкування майна та продажу даної квартири є передчасним, зробленим без урахування обставин справи та відповідних їм норм Закону.
Невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, а також неправильне застосування норм матеріального права відповідно до пунктів 3, 4 частини 1 статті 376 ЦПК України є підставами для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення апеляційним судом нового рішення по суті позовних вимог.
Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. 
Витрати позивача ОСОБА_1 становлять 4202 грн, понесені на сплату судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги і підлягають стягненню з Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України в особі житлово-побутової комісії відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позовних вимог повністю.
На підставі викладеного, керуючись статтями 367, 368, 376, 382, 384 ЦПК України, Суд,
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.
Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29 березня 2021 року скасувати.
Позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України в особі житлово-побутової комісії про визнання незаконним та скасування рішення житлово-побутової комісії, зобов`язання поновити на квартирному обліку для поліпшення житлових умов задовольнити.
Визнати незаконним та скасувати рішення Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України в особі житлово-побутової комісії, яке оформлене протоколом N 13 від 17 грудня 2019 року про зняття ОСОБА_1 , зі складом сім`ї із 4-ох осіб з квартирного обліку військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України в особі житлово-побутової комісії поновити ОСОБА_1 , зі складом сім`ї із 4-ох осіб на квартирному обліку при військовій частині НОМЕР_3 Національної гвардії України, як осіб, що потребують поліпшення житлових умов.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий                                                І.М. Стадник 
       
Судді                                                        Ю.Б. Войтко
       
                                                               І.В. Міхасішин