УХВАЛА

15 червня 2021 року  
м. Київ
справа №480/8472/20
адміністративне провадження №К/9901/20240/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Стрелець Т.Г.,
суддів: Стеценка С.Г.,  Тацій Л.В., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 14 січня 2021 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2021 року у справі № 480/8472/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -
у с та н о в и в:
Як вбачається з касаційної скарги та відомостей Єдиного Державного реєстру судових рішень ОСОБА_1 , звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області. в якій просила:
- визнати протиправними дії відповідача, які полягають у не зарахуванні до страхового стажу позивачу періодів роботи з 01.01.2004 по 15.03.2005 у СТОВ "Ворскла" та періоди роботи з 01.07.2006 по 24.08.2006 у ТОВ "Кириківка";
- зобов`язати відповідача зарахувати страховий стаж позивача за період роботи з 01.01.2004 по 15.03.2005 у СТОВ "Ворскла" та періоди роботи з 01.07.2006 по 24.08.2006 у ТОВ "Кириківка".
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 14 січня 2021 року, яка залишена без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2021 року закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.
Не погодившись з судовими рішенням першої та апеляційної інстанції, позивач 28 травня 2021 року направив до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просив скасувати ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 14 січня 2021 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2021 року у справі № 480/8472/20 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Разом з касаційною скарго позивачем подано клопотання про звільнення від сплати судового збору. В обґрунтування клопотання зазначено про незадовільний майновий стан та, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру його річного доходу за попередній календарний рік. На підтвердження чого надано Довідку про доходи за 2020 рік № 4901909507901973, відповідно до якої, дохід позивача склав 25 769,84 грн., а також Відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, який склав 11 180,12 грн. Загальний дохід позивача за 2020 рік становить 36 949,96 грн.
Вирішуючи клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору, суд зазначає про таке.
Відповідно до частини четвертої статті 330 КАС України до касаційної скарги додається, зокрема документ про сплату судового збору.
Так, за приписами частини другої статті 132 КАС України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Згідно з підпункту 5 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до адміністративного суду апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду, ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» визначено, що з 01 січня 2021 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2 тис. 270 грн.
Отже, за подання касаційної скарги сума судового збору, яка підлягає сплаті, становить 2 тис. 270 грн.
Втім, за приписами частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:
1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Враховуючи наведені норми закону, предмет позову та надані позивачем докази на підтвердження його скрутного майнового становища (5% від річного доходу становить - 1847,50 грн.), суд дійшов висновку про наявність поважних причин для задоволення клопотання про звільнення позивача від сплати судового збору за подання касаційної скарги у даній справі.
Крім того, за змістом статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених  частиною п`ятою  статті 333 цього Кодексу.
Судом встановлено, що повний текст оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції виготовлено 28 квітня 2021 року, а звернувся позивач до суду з касаційною скаргою 28 травня 2021 року. Також позивачем зазначено, що він не отримував повний текс оскаржуваної постанови.
Враховуючи те, що позивач звернувся з касаційною скаргою протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту оскаржуваної постанови, колегія суддів дійшла висновку про наявність поважних причин для поновлення строку на касаційне оскарження. 
Відповідно до частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Вирішуючи питання щодо можливості відкриття касаційного провадження, суд виходить із такого.
Відповідно до частини другої статті 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені у пунктах 3, 4, 12, 13 (закриття провадження у справі), 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Імперативними приписами частини четвертої статті 328 КАС України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Згідно з пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Наведені в касаційній скарзі підстави касаційного оскарження ухвали Сумського окружного адміністративного суду від 14 січня 2021 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2021 року у справі № 480/8472/20, відповідають вимогам абзацу 2 частини четвертої статті 328 КАС України.
Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України, подана з дотриманням установленого процесуальним законом строку на касаційне оскарження, підстави для залишення касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями 328-331, 334, 335, 338 Кодексу адміністративного судочинства України, 
у х в а л и в:
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Сумського окружного адміністративного суду від 14 січня 2021 року та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2021 року у справі                      № 480/8472/20.
Задовольнити клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги. Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги по справі № 480/8472/20.
Відкрити касаційне провадження за скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 14 січня 2021 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2021 року у справі                       № 480/8472/20.
Витребувати з Сумського окружного адміністративного суду справу № 480/8472/20.
Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
Встановити учасникам справи строк протягом 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали, для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                Т. Г. Стрелець          
Судді                                                                                                     С. Г. Стеценко
                                                                                                    Л. В. Тацій