П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

09 червня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/14247/20	

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді – Коваля М.П.,
                   суддів  – Кравця О.О.,
                                – Зуєвої Л.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одеса апеляційну скаргу ОСОБА_1  на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 березня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Військова частина НОМЕР_1 (Командування Сухопутних військ Збройних сил України), Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області   про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,-  

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Військова частина НОМЕР_1 (Командування Сухопутних військ Збройних сил України), Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому позивач просив суд:
- визнати протиправною бездіяльність Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (до переформування Одеський обласний військовий комісаріат), щодо не підготовки (не виготовлення) та ненадання до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області довідки про розмір грошового забезпечення позивача ОСОБА_1 станом на 05.03.2019 року, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 року №2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.04.2019 року основного розміру його пенсії;
- зобов`язати відповідача - Одеський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки (до переформування Одеський обласний військовий комісаріат), підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (у разі реорганізації чи ліквідації до іншого уповноваженого органу) довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , станом на 05.03.2019 року, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 року №2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20.12.1991 року №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати підвищення) та премії для проведення з 01.04.2019 перерахунку основного розміру його пенсії.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22 березня 2021 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до П`ятого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду обставинам справи, а також порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, тому просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та винести нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що суд зосередився, на з`ясуванні того, чи звертався позивач безпосередньо до відповідача з вимогою про складання довідки та подання її до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, водночас на думку апелянта, суд повинен був з`ясувати чи лежить на відповідачеві обов`язок скласти довідку та подати її до пенсійного органу та чи лежить на позивачеві обов`язок звернутись із вимогою складання такої довідки. Апелянт зазначає, що суд в рішенні не наводить жодного нормативно-правового акту, яким на позивача покладено обов`язок звернення до відповідача з вимогою складання та подання довідки. Разом з тим, апелянт вказує, що після отримання позову, відповідач не склав довідку та не подав її до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, отже  як мінімум після отримання позовної заяви відповідач допустив грубу бездіяльність щодо не складання та неподання довідки.
Апелянт звертає увагу, що згідно вимог Інструкції з організації роботи із соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей у Міністерстві оборони України, саме на відповідача покладено обов`язок зі складання довідки, а на позивача не покладено обов`язку з подання заяв та будь-яких додаткових документів чи доказів. Крім того, на думку апелянта, судом порушено вимог ст. 9 КАС України, оскільки не з`ясовано чи дійсно відповідач позбавлений можливості скласти та подати довідку без заяви позивача та без додаткових документів.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до   Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Відповідно до протоколу за пенсійною справою позивача №ЮО104374 (Міноборони) пенсія ОСОБА_1 станом на 01.10.2017 року обраховувалась з наступних видів грошового забезпечення: посадовий оклад, оклад за військове звання, процентна надбавка за вислугу років (35%), надбавка за виконання особливо важливі завдання (50%), премія (10%)   (а.с. 47 зв. бік).
Разом з тим, в квітні 2018 року, на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб"   Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області було проведено перерахунок пенсії позивача, починаючи з 01.01.2018 року, та здійснено її виплату (а.с. 48 зв. бік).
Вказаний перерахунок був проведений на підставі довідки Одеського обласного військового комісаріату (правонаступник – Одеський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки) № ЮО104374 від 02.04.2018 року (а.с. 52), згідно якої розмір грошового забезпечення позивача, що враховується для перерахунку пенсії у порядку, визначеному Кабінету Міністрів України, становить: посадовий оклад – 3440,00 грн., оклад за військовим званням (полковник) – 1020,00 грн., надбавка за вислугу років (50%) – 2230,00 грн., а всього – 6690,00 грн.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року по справі №826/3858/18, яке набрало законної сили 05 березня 2019 року, було визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45.
На підставі вищезазначеного позивач 16.10.2020 року звернувся до Міністерства оборони України із заявою, в якій просив виготовити та направити до Головного управління Пенсійного фонду в Одеській області нову довідку про розмір його грошового забезпечення позивача для перерахунку пенсії із обов`язковим зазначенням у такій довідці відомостей про розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, премій) (а.с.11).
Водночас вищевикладене звернення було перенаправлено Міністерством оборони України до Командування Сухопутних військ Збройних сил України.
17.11.2020 року Командування Сухопутних військ Збройних сил України розглянуло звернення позивача та листом №116/14/2/1559/а відмовило у задоволенні його заяви, та зазначив про відсутність підстав для складення та направлення до ГУ ПФУ в Одеській області нової довідки про розмір грошового забезпечення.
Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо непідготовки та ненадіслання до Головного   управління Пенсійного фонду України в Одеській області нової довідки про розмір його грошового забезпечення із включенням до неї додаткових видів грошового забезпечення, позивач звернувся до адміністративного суду з позовною заявою до Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Вирішуючи спірне питання, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було доведено вчинення відповідачем бездіяльності щодо розгляду його заяви та невидачі за результатами її розгляду оновленої довідки про розмір його грошового забезпечення, а тому позовні вимоги є необґрунтованими, недоведеними, а тому такими, що не підлягають задоволенню.
Вирішуючи дану справу в апеляційній інстанції, колегія суддів виходить з наступного.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За частинами першою, другою та четвертою статті 63 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-XII) перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.
Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Частина вісімнадцята статті 43 Закону № 2262-ХІІ встановлює, що у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.
Відповідно до частини третьої статті 51 згаданого Закону перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.
Пунктом 1 Порядку № 45 передбачено, що перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.
Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 10З «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі - Постанова № 103) відповідно до частини четвертої статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» постановлено: перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон) до 01 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01 березня 2018 року відповідно до Постанови № 704.
Таким чином,  пунктами 1, 2 Постанови № 103 Кабінет Міністрів України фактично зменшив розмір доплат до пенсій, за результатами перерахунку у 2018 році.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 року у справі № 826/3858/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 року, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року № 45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Зобов`язано Кабінет Міністрів України невідкладно після набрання рішенням суду законної сили опублікувати резолютивну частину рішення суду про визнання нормативно-правового акта протиправним та нечинним в окремій його частині у виданні, в якому було офіційно оприлюднено нормативно-правовий акт. Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 року набрало законної сили 05.03.2019 року.
У свою чергу, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, регулює Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року № 3-1 (далі - Порядок №3-1).
Відповідно до п. 23 Порядку №3-1 перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому статтею 63 Закону. 
Згідно п. 24 Порядку №3-1 про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 Закону уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії. Органи, що призначають пенсії, протягом п`яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії (додаток 5). Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п`ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.
Системний аналіз наведених норм у своєму взаємозв`язку дає підстави для висновку, що підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком № 45, повідомляють орган Пенсійного фонду України.
Аналогічний правовий висновок міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 20.12.2018 року у справі № 686/15836/16-а та від 27.02.2019 року у справі №753/23503/16 та у постанові від 10.10.2019 року у справі № 553/3619/16-а.
В свою чергу, згідно з положеннями пункту 2 Порядку № 45 зі змінами, внесеними згідно з Постановою № 103, Пенсійний Фонд України, після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку, та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС (далі - державні органи). Головні управління Пенсійного Фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.
З системного аналізу вищезазначених норм права судом апеляційної інстанції вбачається, що з моменту набрання законної сили рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва у справі № 826/3858/18, тобто з 05.03.2019 року, обов`язок відповідача стосовно підготовки (виготовлення) та надання до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області довідки про розмір грошового забезпечення позивача міг бути реалізований або після надходження з Головного управління Пенсійного Фонду України в Одеської області відповідних списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку, або після особистого звернення пенсіонера щодо виготовлення нової довідки про розмір грошового забезпечення.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що в матеріалах справи відсутні жодні докази того, що після 05.03.2019 року до відповідача з Головного управління Пенсійного Фонду України в Одеської області надходили відповідні списки осіб, пенсії яких підлягають перерахунку.
Водночас, на виконання вимог ухвали Одеського окружного адміністративного суду відповідачем було повідомлено, що   ОСОБА_1 перебуває на обліку в Одеського ОТЦКСП, але до територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо видачі йому довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії із обов`язковим зазначенням у такій довідці відомостей про розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення не звертався.
При цьому, Верховний Суд України в постанові від 15 грудня 2015 року (справа №800/206/15) вказав на те, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.
Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини для того, щоби мати можливість звернутися за захистом до суду особа має довести, що вона є жертвою порушення прав. Щоби претендувати на статус жертви такого порушення, оспорюваний захід має безпосередньо зашкодити особі (рішення «Аксу проти Туреччини» пункт 50; «Тенасе проти Молдови»).
Відповідно частини першої статті 5 КАС кожна особа має право в порядку, встановленому ним Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
З аналізу зазначених норм належить зробити висновок, що право на захист виникає у випадку порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод та інтересів особи, яка звертається за захистом порушеного її права.
При цьому, протиправна бездіяльність суб`єкта владних повноважень має місце у тому випадку, коли в межах повноважень суб`єкта владних повноважень існує обов`язок вчинити конкретні дії, але він не виконаний.
Водночас, як вірно встановлено судом першої інстанції,   ОСОБА_1 до Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки із заявою про виготовлення та   направлення до Головного управління Пенсійного фонду в Одеській області нової довідки про розмір його грошового забезпечення для перерахунку пенсії із обов`язковим зазначенням у такій довідці відомостей про розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, премій) не звертався, а отже фактично відповідачем не було допущено протиправної бездіяльності.
Доводи апелянта, що після отримання позову, відповідач не склав довідку та не подав її до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, отже  допустив бездіяльність, колегія суддів оцінює критично, оскільки факт звернення з адміністративним позовом до суду автоматично не створює для відповідача відповідного обов`язку скласти спірну довідку.
Як вірно зазначено судом першої інстанції, зазначення позивачем у позові про те, що Командування Сухопутних військ Збройних Сил України (Військова частина НОМЕР_1 ) повинно було надати вказівку відповідачу (ООЦКСП) про виготовлення та надання ОСОБА_1 оновленої довідки про розмір грошового забезпечення, але цього не зробило, а надіслало позивачу листа, яким відмовило йому у видачі такої довідки, на думку суду, не свідчить про вчинення протиправної бездіяльності саме відповідачем у справі №420/14247/20 (яким зазначеної заяви ОСОБА_1 отримано не було),   а тому таке твердження не може бути прийнято в судом в якості належного обґрунтування вчинення бездіяльності Одеським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки.
При цьому будь-яких позовних вимог до Командування Сухопутних військ Збройних Сил України (Військова частина НОМЕР_1 ) з приводу визнання зазначених вище дій (бездіяльності) протиправними позивачем у справі №420/14247/20 заявлено не було.
За таких обставин, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що позивачем не було доведено вчинення відповідачем бездіяльності щодо розгляду його заяви та невидачі за результатами її розгляду оновленої довідки про розмір його грошового забезпечення, а тому позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.
Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, при цьому доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. 
Відповідно до положень статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 292, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 березня 2021 року – залишити без задоволення. 
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 березня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Військова частина НОМЕР_1 (Командування Сухопутних військ Збройних сил України), Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області   про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий суддя:                                                              М.П. Коваль

Суддя:                                                                                     О. О. Кравець

Суддя:                                                                                     Л.Є. Зуєва