ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

21 квітня 2021 року	  м. Одеса	Справа № 915/628/20	
Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду у складі:
Головуючого судді: Головея В.М.
Суддів: Принцевської Н.М., Разюк Г.П., 

секретар судового засідання Лінник І.А., 

за участю представників сторін:
від позивача –  не з`явився, 
від відповідача – не з`явився, 

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Миколаївської міської ради
на рішення Господарського суду Миколаївської області від 28.08.2020 (суддя Мавродієва М.В.)
за позовом Підприємства «Універсал-ЮГ» Товариства з обмеженою  відповідальністю
до Миколаївської міської ради
про визнання бездіяльності незаконною, зобов`язання вчинити дії, визнання договору поновленим,-

ВСТАНОВИЛА: 

В травні 2020 року Підприємства «Універсал-ЮГ» ТОВ (далі – Підприємство, позивач) звернулось до Господарського суду Миколаївської області із позовом до Миколаївської міської ради (далі - відповідач) про (з врахуванням заяви про зміну предмету  та підстав позову від 12.05.2020): 
- визнання незаконною бездіяльність Миколаївської міської ради щодо нерозгляду заяву від 10.11.2017 pоку Підприємства  про укладення договору про зміни до договору про встановлення особистого строкового сервітуту, який було дозволено укласти рішенням міської ради від 20.12.2012 року № 23/53, строком на 1 рік з дати прийняття рішення з правом його поновлення на той самий термін протягом 4 років шляхом укладення відповідного договору про зміни до затвердження комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності на території міста Миколаєва та архетипів, для обслуговування групи стаціонарних тимчасових споруд у кількості 5 шт., у тому числі, земельна ділянка № 1 площею 20 кв.м, земельна ділянка № 2 площею 16 кв.м, земельна ділянка № 3 площею 16 кв.м, земельна ділянка № 4 площею 22 кв.м., земельна ділянка № 5 площею 22 кв.м. загальною площею 96 кв.м по вул. Космонатів, 55 ріг пр.. Миру, у Інгульському районі; 
- зобов`язання Миколаївську міську раду на найближчому пленарному засіданні сесії, яка відбудеться після набрання рішенням законної сили, розглянути по суті заяву від 10.11.2017 pоку  Підприємства  про укладення договору про зміни до договору про встановлення особистого строкового сервітуту, який було дозволено укласти рішенням міської ради від 20.12.2012 року № 23/53, строком на 1 рік з дати прийняття рішення з правом його поновлення на той самий термін протягом 4 років шляхом укладення відповідного договору про зміни до затвердження комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності на території міста Миколаєва та архетипів, для обслуговування групи стаціонарних тимчасових споруд у кількості 5 шт.
- визнання поновленим договір про встановлення особистого строкового сервітуту №213 від 12.05.2014 року строком на 5 років на тих самих умовах.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28.02.2013 року між Миколаївською міською радою (власник) та Підприємством (сервітуарій) було укладено договір №213 про встановлення особистого строкового сервітуту.  
10.11.2017 позивач звернувся до Миколаївської міської ради із заявою про продовження строку дії договору про встановлення особистого строкового сервітуту від 28.02.2013 року, проте Миколаївська міська рада за відсутності будь-яких заперечень та в порушення приписів законодавства більше року не приймає рішення щодо проекту «Про продовження договору про встановлення особистого строкового сервітуту…», чим на думку позивача порушує будь-які розумні строки розгляду вказаного питання. 
Бездіяльність Миколаївської міської ради полягає у неприйнятті будь-яких рішень щодо продовження договору сервітуту, чим порушується право позивача на мирне володіння майном, у зв`язку з чим позивач просить суд визнати бездіяльність Миколаївської міської ради незаконною та зобов`язати останню розглянути по суті заяву позивача про продовження строку дії договору сервітуту на найближчому пленарному засіданні сесії. 
Позивач не припинив користування земельними ділянками і на даний час розміщує на них стаціонарні тимчасові споруди, не отримував від Миколаївської міської ради жодних заперечень щодо такого використання чи продовження договору, а тому договір про встановлення особистого строкового сервітуту, на думку позивача, є поновленим на той же строк та на тих же умовах.
Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 28.08.2020 року позовні вимоги задоволено частково, визнано незаконною бездіяльність Миколаївської міської ради та зобов`язано Миколаївську міську раду на найближчому пленарному засіданні сесії, яка відбудеться після набрання рішенням законної сили, розглянути по суті заяву від 10.11.2017 Підприємства.  
Рішення суду мотивоване тим що позивач, за відсутності будь-яких заперечень зі сторони відповідача, продовжив користуватись земельною ділянкою після закінчення строку дії Договору, то у нього виникли «правомірні очікування» щодо продовження користування земельною ділянкою, які підлягають захисту відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, з огляду на що Миколаївська міська рада, в силу приписів Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Закону України «Про адміністративні послуги» та умов спірного договору, зобов`язана розглянути заяву від 10.11.2017 року про укладення договору та ухвалити на сесії ради відповідне рішення про задоволення чи відмову у задоволенні вказаної заяви, а допущена відповідачем бездіяльність є незаконною.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про визнання договору поновленим суд зауважив, що посилання позивача на ст. 33 Закону України «Про оренду землі» є неправомірним, оскільки оренда землі та земельний сервітут є різними за своєю правовою сутністю інститутами земельного права, які не можуть бути ототожнені, а договір земельного сервітуту за своєю природою, відповідно до чинного земельного законодавства, не є і не може бути прирівняним до договору оренди землі.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції Міська рада звернулась до апеляційного суду із апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати, ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити. 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що на момент подання позовної заяви Миколаївською міською радою не прийнято рішення про продовження дії Договору №213, а відтак правові підстави для користування вищевказаною земельною ділянкою у позивача  відсутні, однак позивач порушуючи умови Договору, продовжує користуватись земельною ділянкою навіть після закінчення строку дії договору. 
Крім цього, апелянт зазначає, що позовні вимоги в частині визнання незаконною бездіяльність органу місцевого самоврядування щодо не розгляду заяви та в частині зобов`язання органу місцевого самоврядування на пленарному засіданні сесії розглянути заяву є неналежним способом захисту прав позивача, оскільки не здійснюють захисту прав та охоронюваних законом інтересів учасників господарських відносин, що не враховано судом першої інстанції. 
Також, скаржник зазначає, що відповідач позивачу не надавав паспорти прив`язки для розміщення тимчасових споруд, у зв`язку з цим, позивачем самостійно встановлено групу тимчасових споруд, якою він продовжує користуватись після закінчення Договору. 
Представники сторін в судове засідання 21.04.2021 не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, проте своїми правами відповідно до ст. ст. 42, 46 ГПК України не скористались. 
Частиною 12 ст. 270 ГПК України визначено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Отже, неявка представників сторін не перешкоджає розгляду скарги, оскільки явка представників сторін не визнавалась судом обов`язковою, а матеріали справи дають можливість розглянути скаргу по суті.
          Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга необґрунтована та не підлягає задоволенню з наступних підстав. 
          Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 28.02.2013 між Миколаївською міською радою (власник) та Підприємством (сервітуарій) був укладений договір про встановлення особистого строкового сервітуту, який зареєстровано у Миколаївській міській раді 28.02.2013 за №213 (далі - Договір), за умовами якого Миколаївська міська рада на підставі рішення від 20.12.2012 за №23/53 встановила особистий строковий сервітут відносно земельної ділянки площею 96 кв.м по вул.Космонавтів, 55 ріг пр.Миру /Ленінський район/ в інтересах сервітуарія, на право розміщення групи стаціонарних тимчасових споруд у кількості 5 шт., у тому числі земельна ділянка №1 площею 20 кв.м, земельна ділянка №2 площею 16 кв.м, земельна ділянка №3 площею 16 кв.м, земельна ділянка №4 площею 22 кв.м, земельна ділянка №5 площею 22 кв.м, для провадження підприємницької діяльності (п.1.1 Договору) (т. 1, а.с.13-16).
Згідно п.2.1 Договору особистий сервітут встановлюється строком на 1 (один) рік з дати реєстрації цього договору (до 28.02.2014).
Відповідно до умов п.2.2 Договору сервітуарій має переважне право поновлення договору на той же термін протягом 4 років без відповідного рішення міської ради. Для цього сервітуарій зобов`язаний за один місяць до закінчення строку дії Договору (до 28.01.2014) письмово звернутися до управління земельних ресурсів Миколаївської міської ради для подовження строку його дії на наступний рік.
У разі відсутності в управлінні земельних ресурсів заперечень від підрозділів міської ради проти подовження строку сервітуту дія Договору подовжується на один рік шляхом укладення додаткової угоди (договору про зміни). При цьому додаткова угода (договір про зміни) набуде чинності після здійснення сервітуарієм плати за наступний рік протягом 10 днів з дати її підписання.
Після закінчення п`яти років з моменту укладання Договору (28.02.2018) підставою для подовження строку дії Договору буде відповідне рішення міської ради. У зв`язку з цим сервітуарій зобов`язаний не пізніше ніж за три місяці до закінчення строку дії Договору звернутися письмово до міської ради з клопотанням щодо подовження його строку.
У разі порушення строку звернення до управління земельних ресурсів (або до міської ради) з питання подовження (поновлення) цього Договору або нездійснення плати у термін, визначений договором, його дія припиняється з дати закінчення строку дії договору, на який його було укладено, наслідком чого буде звільнення земельної ділянки від споруд.
Договір набирає чинності після підписання сторонами, здійснення плати та його реєстрації (п.11.1 Договору).
Вказана земельна ділянка передана за актом приймання-передачі від 28.02.2013 (т. 1, а.с.17).
В подальшому, між сторонами укладались договори про зміни від 08.04.2014 за №213С/1-14,  №213С/2-15 від 03.04.2015, №213С/3-16 від 09.03.2016, №213С/4-17 від 14.06.2017  до Договору (т. 1, а.с.21-24), якими міська рада щоразу подовжувала строк особистого строкового сервітуту відповідно до 28.02.2015, 28.02.2016, 28.02.2017 та 28.02.2018 (п.1.1 Договорів про зміни).
Щодо позовних вимог про визнання незаконною бездіяльність відповідача щодо не розгляду заяви від 10.11.2017 та зобов`язання відповідача на найближчому пленарному засіданні сесії, розглянути заяву, судова колегія вважає, що останні підлягають задоволенню, з врахуванням наступного. 
Так, на виконання умов Договору, з врахуванням змін до нього, Підприємство 10.11.2017 за вх. №00066/МФ17Д  звернулось до міської ради через Миколаївський міський дозвільний центр із заявою про видачу рішення про поновлення права земельного сервітуту (т. 1, а.с.25-26).
15.01.2018 вказана заява була розглянута на засіданні постійної комісії міської ради з питань містобудування, архітектури і будівництва, регулювання земельних відносин та екології. Комісією прийнято рішення дозволити Підприємству укладання договору про зміни до спірного договору про встановлення особистого строкового сервітуту, що підтверджується копію витягу з протоколу №72 засідання комісії (т.1, а.с. 27-28).
Крім того, міською радою було виготовлено проект рішення Миколаївської міської ради «Про продовження Договору…, текст якого було розміщено на офіційному сайті Миколаївської міської ради (т.1, а.с. 29-30).
Однак, остаточного рішення міською радою, щодо заяви позивача від 10.11.2017 не прийнято. 
Статтею 26 Закону України «Про місцеве самоврядування» встановлено, що до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад відноситься, зокрема, вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.
Рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (ч.ч.1, 2 ст.59).
Відповідно до положень абз.1 ст.12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема: а) розпорядження землями територіальних громад; в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.
Видача рішення Миколаївської міської ради на укладення договору про встановлення особистого строкового сервітуту входить до складу адміністративних послуг, які надаються через Департамент з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради.
Відповідно до ст.10 Закону України «Про адміністративні послуги» граничний строк надання адміністративної послуги визначається законом який не може перевищувати 30 календарних днів з дня подання суб`єктом звернення заяви та документів, необхідних для отримання послуги. У разі надання адміністративної послуги суб`єктом надання адміністративних послуг, який діє на засадах колегіальності, рішення про надання адміністративної послуги або про відмову в її наданні приймається у строк, визначений частиною першою або другою цієї статті, а в разі неможливості прийняття зазначеного рішення у такий строк - на першому засіданні (слуханні) після закінчення цього строку.
Враховуючи викладене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідно до положень Законів України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про адміністративні послуги» та умов спірного Договору, Миколаївська міська рада зобов`язана розглянути заяву Підприємства від 10.11.2017 про укладення договору про зміни до договору про встановлення особистого строкового сервітуту та ухвалити на сесії ради відповідне рішення про задоволення чи відмову у задоволенні вказаної заяви, а допущена відповідачем бездіяльність є незаконною.
Щодо вимог про визнання поновленим Договору строком на 5 років на тих же умовах, судова колегія  вважає, що вказані вимоги не підлягають задоволенню, враховуючи наступне.
Загальні положення про сервітут містяться в главі 32 Цивільного кодексу України та главі 16 Земельного кодексу України, при цьому, вказані глави Цивільного та Земельного кодексів не передбачають умов автоматичного продовження строку дії строкового сервітуту.
Судова колегія вважає помилковими  доводи апеляційної скарги, що позовні вимоги в частині визнання незаконною бездіяльність органу місцевого самоврядування щодо не розгляду заяви та в частині зобов`язання органу місцевого самоврядування на пленарному засіданні сесії розглянути заяву є неналежним способом захисту прав позивача.
Так, скаржник у вказаних доводах посилається на постанову ВП ВС від 13.03.2019 у справі №1917/1188/2012, однак у вказаній справі позовні вимоги стосувалися скасувань рішень міськради «Про укладення додаткової угоди до договору оренди на земельну ділянку» та «Про розгляд клопотання ТОВ «Шумськ-Інвест». Суттєва відмінність установлених фактичних обставин, предмета та підстав позову у справі, на яку посилається скаржник, від справи, яка розглядається, свідчить про неподібність правовідносин.
Крім цього, судова колегія не приймає до уваги доводи апеляційної скарги, що позивач продовжує користуватись земельною ділянкою та самостійно встановленими на цій ділянці тимчасовими спорудами, після закінчення договору про встановлення особистого строкового сервітуту, оскільки вказані доводи апеляційної скарги не стосуються  предмета спору у даній справі.
Також, судова колегія не приймає до уваги посилання апелянта на постанови Верховного Суду №№910/9167/19, 910/1972/17, 920/301/18, 922/1500/18, 902/377/19, адже відповідно до статті 45 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» саме Велика Палата Верховного Суду є спеціально створеним колегіальним органом Верховного Суду, метою діяльності якого є забезпечення однакового застосування судами норм права. Суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду (постанова ВП ВС від 30.01.2019 у справі №755/10947/17).
Отже, наведені скаржником в апеляційній скарзі доводи, не спростовують висновків місцевого суду та не доводять їх помилковість, а тому не можуть бути підставою для скасування судового рішення.
Підсумовуючи вищевказане, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, надав належну оцінку дослідженим доказам, прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому його необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.
Судові витрати за розгляд апеляційної скарги необхідно покласти на скаржника відповідно до положень ст.129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення Господарського суду Миколаївської області від 28.08.2020 року залишити без змін, апеляційну скаргу Миколаївської міської ради - без задоволення.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом строку, який обчислюються відповідно до статті 288 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено 22.04.2021.

Головуючий суддя:                                                            Головей В.М.

Судді:                                                                                Принцевська Н.М.

                                                                                                    Разюк Г.П.