ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2021 р.	Справа № 520/9544/2020	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Бартош Н.С.,
Суддів: Григорова А.М. ,  Подобайло З.Г. ,
за участю секретаря судового засідання Щеглової Г.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН" на додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду (головуючий І інстанції Бабаєв А.І.) від 16.10.2020 року по справі №520/9544/2020
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН"
до Державної податкової служби України
про визнання протиправною та скасування індивідуальної податкової консультації, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ТОВ "ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просив: 
визнати протиправною та скасувати Індивідуальну податкову консультацію Державної податкової служби України від 25.05.2020 року № 2183/6/99-00-07-03-02-06/ІПК;
зобов`язати Державну податкову службу України (код ЄДРПОУ 43005393, місцезнаходження: 04053, місто Київ, Львівська площа, будинок 8) надати нову індивідуальну податкову консультацію з питань, поставлених у зверненні ТОВ “ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН” про надання індивідуальної податкової консультації від 06.06.2019 року вих. № 2019/06/06-1, з урахуванням висновків Харківського окружного адміністративного суду;
зобов`язати Державну податкову службу України (код ЄДРПОУ 43005393; місцезнаходження: 04053, місто Київ, Львівська площа, будинок 8) надати звіт про виконання рішення суду у тридцятиденний строк з дня набрання законної сили рішенням Харківського окружного адміністративного суду.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28.09.2020 року по справі №520/9544/2020 позовні вимоги задоволено частково: визнано протиправною та скасовано Індивідуальну податкову консультацію Державної податкової служби України від 25.05.2020 року № 2183/6/99-00-07-03-02-06/ІПК. В іншій частині позовних вимог відмовити. Стягнуто з Державної податкової служби України (код ЄДРПОУ 43005393, 04053, м. Київ, Львівська пл., 8) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН” (код ЄДРПОУ 37364327, 61072, м. Харків, проспект Науки, 27-Б, 8 поверх) сплачений судовий збір в сумі 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп.
07.10.2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю “ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН” звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з заявою про ухвалення додаткового судового рішення, в якій просило суд: 
- визнати поважними причини пропуску процесуального строку на подачу до Харківського окружного адміністративного суду Заяви про ухвалення додаткового судового рішення, який встановлено частиною 7 статті 139 КАС України;
- поновити процесуальний строк на подачу до Харківського окружного адміністративного суду Заяви про ухвалення додаткового судового рішення, який встановлено частиною 7 статті 139 КАС України;
- ухвалити у справі № 520/9544/2020 додаткове судове рішення;
- стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН” (код ЄДРПОУ 37364327; місцезнаходження: 61072, місто Харків, проспект Науки, 27-Б, 8 поверх) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (код ЄДРПОУ 43005393; місцезнаходження: 04053, місто Київ, площа Львівська, будинок 8) витрати, пов`язані з професійною правничою допомогою, у розмірі 51500 (п`ятдесят одна тисяча п`ятсот) гривень 00 копійок.
Додатковим рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 16.10.2020 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН” про ухвалення додаткового судового рішення по справі задоволено частково:
стягнуто з Державної податкової служби України (код ЄДРПОУ 43005393, 04053, м. Київ, Львівська пл., 8) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН” (код ЄДРПОУ 37364327, 61072, м. Харків, проспект Науки, 27-Б, 8 поверх) понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн. 00 коп.
В іншій частині заяву залишено без задоволення.
Позивач не погодився з додатковим рішенням суду першої інстанції в частині відмови у стягненні витрат на правничу допомогу у розмірі 49000,00 грн. та подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати в цій частині та прийняти нове рішення, яким заяву в цій частині задовольнити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права з підстав, викладених в апеляційній скарзі.
Відповідач відзив на апеляційну скаргу не подав.
Сторони про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Колегія суддів визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що на підтвердження понесених витрат у справі до суду надано договір про надання правової (правничої) допомоги № АО-1/2018 від 05.11.2018 року (з додатками та додатковими угодами до договору) укладений між ТОВ “ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН” (Клієнт) та Адвокатським об`єднанням “ЛЕДЖІТ” (Адвокатське об`єднання), згідно якого на умовах, визначених цим Договором, Клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати Клієнтові комплексну правову (правничу) допомогу з усіх питань юридичного супроводження поточної господарської діяльності Клієнта. Також, до суду надано доручення на надання правової допомоги № 38 від 26.06.2020 до договору № АО-1/2018 від 05.11.2018 року. Крім того, до суду надано наступні документи складені на підставі договору про надання правової (правничої) допомоги № АО-1/2018 від 05.11.2018 року: рахунок № 40/АО-1 від 06.10.2020 року, згідно якого гонорар за надання правової (правничої) допомоги склав 51500,00 грн., платіжне доручення № 2221 від 06.10.2020 року про сплату гонорару на суму 51500,00 грн., акт приймання-передачі наданої правової та професійної правничої допомоги № 22/АО-1/2018-Д38 від 06.10.2020 року, згідно якого вартість правової та професійної правничої допомоги склала 51500,00 грн., звіт про надану правову та професійну правничу допомогу від 06.10.2020 року, згідно якого вартість наданих послуг склала 51500,00 грн.
Частково задовольняючи клопотання позивача, суд першої інстанції виходив з того, що ця справа розглядалась судом в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін до судового засідання. Суд також вказав, що ця справа в розумінні ст. 12 Кодексу адміністративного судочинства України віднесена до справ незначної складності. Таким чином, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), суд дійшов висновку, що заява про ухвалення додаткового судового рішення по справі підлягає задоволенню в частині стягнення з відповідача понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2500,00 грн.
В доводах апеляційної скарги позивач по справі послався на те, що на підставі Рахунку № 40/АО-1 від 06.10.2020, виставленого АО «ЛЕДЖІТ», позивачем був перерахований гонорар за надання правової (правничої) допомоги згідно Письмового доручення у розмірі 51500 (п`ятдесят одна тисяча п`ятсот) гривень 00 копійок, що підтверджується платіжним дорученням № 2221 від 06.10.2020 р. Після винесення рішення Харківським окружним адміністративним судом по справі № 520/9544/2020, Адвокатським об`єднанням «ЛЕДЖІТ» було складено та направлено на адресу ТОВ «ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН» Акт № 22/АО-1/2018-Д38 приймання-передачі наданої правової та професійної правничої допомоги від 06.10.2020 (надалі за текстом іменується «Акт»), який було прийнято та підписано Позивачем.
За змістом вказаного Акту Адвокатським об`єднанням «ЛЕДЖІТ» була надана правова та професійна правнича допомога, вартість якої складає 51500,00 грн. На надання правової допомоги Адвокатським об`єднанням «ЛЕДЖІТ» було витрачено загалом 17 годин 10 хвилин. 
Невід`ємною частиною Акту є Звіт про надання правової та професійної правничої допомоги від 06.10.2020 року, який, зокрема, містить наступні відомості: детальний опис наданої правової та професійної правничої допомоги; відповідальний адвокат - Куманецький О.М.; витрачений час (години та хвилини) на надання кожної послуги (виконання роботи); вартість кожної послуги (роботи); підписи відповідального адвоката, Керуючого партнера, Головного бухгалтера Адвокатського об`єднання «ЛЕДЖІТ» та Директора ТОВ «ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН». Таким чином, загальний розмір витрат ТОВ «ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН» на правову та професійну правничу допомогу складає 51500,00 грн.
Вказує, що суми, які заявлені до відшкодування позивачу за надання послуг та виконання робіт з правової (правничої) допомоги є належним чином обґрунтовані на предмет їх розміру, який визначений в поданій заяві, зважаючи на те, що Товариством з обмеженою відповідальністю «ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН» було надано до суду: Договір та Письмове доручення - тобто документи, які підтверджують: предмет надання правової допомоги; розмір гонорару адвоката у формі погодинної ставки, погодженої Позивачем; рахунок АО «ЛЕДЖІТ» на оплату гонорару за надану правову допомогу; платіжне доручення ТОВ «ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН» - розрахунковий документ, який підтверджує розмір понесених Позивачем витрат на професійну правничу допомогу; Акт разом зі Звітом про надання правової та професійної правничої допомоги - документи, які містять перелік та детальний опис наданої професійної правничої допомоги.
Зазначив, що судом першої інстанції не було вказано, в чому саме полягає необґрунтованість сум, заявлених Позивачем до відшкодування за надання послуг та виконання робіт з правової (правничої) допомоги, на предмет їх розміру; не наведено, які саме докази, надані позивачем на виконання вимог частини 4 статті 134 КАС України, відхилені та мотиви їх відхилення.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та відхиляє доводи апелянта, з огляду на наступне.
На підставі ч.ч. 1-4 ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч. 5 ст. 134 КАС України, законодавцем запроваджено принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката. Так розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
За правилами ч. 7 ст. 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Згідно з ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України від 05.07.2012 № 5076-VІ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
За змістом ст. 30 Закону України від 05.07.2012 № 5076-VІ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови поверненню тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Верховний Суд в постанові від 05.06.2018 у справі № 904/8308/17 дійшов висновків про те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Верховний Суд в додатковій постанові від 08.05.2018 у справі № 810/2823/17 зробив висновок, що надані позивачем первинні документи на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу повинні:
відповідати вимогам первинного документа встановленим вимогам частини другої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", зокрема, містити посаду особи, відповідальної за здійснення господарської операції і правильність її оформлення та інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції;
зміст послуг (зазначених в договорі про надання правової допомоги та актах) повинен мати посилання на конкретні дії та/або документи вчинені/складені адвокатом;
платіжний документ має утримувати в собі належне, повне призначення платежу та відмітки банку його проведення відповідно до пунктів 1.22, 2.3, 2.24 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою Національного банку України від 21 січня 2004 № 22.
Також в постанові від 22.05.2018 у справі № 826/8107/16 Верховний Суд прийшов до висновків про те, що склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. 
Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21 березня 2018 року у справі № 815/4300/17, від 11 квітня 2018 року у справі № 814/698/16.
При цьому, колегія суддів також звертає увагу на те, що відсутність доказів сплати понесених витрат також не є перешкодою для їх присудження (така позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21.01.2021 р. у справі № 280/2635/20).
Колегія суддів зазначає, що надані позивачем до суду першої інстанції в сукупності документально підтверджують факт понесення підприємством витрат на правничу допомогу, але колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції про те, що розмір цих витрат є неспівмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), з огляду на наступне.
Зі змісту звіту про надану правову та професійної правничу допомогу від 06.10.2020 р. вбачається, що адвокатом було надані послуги: 1) юридичний аналіз Індивідуальної податкової консультації Державної податкової служби України від 25.05.2020 року № 2183/6/99-00-07-03-02-06/ІПК та норм законодавства, що регулюють спірні правовідносини (витрачено часу 01 год. 30 хв., вартість - 4500,00 грн.); 2) аналіз судової практики, з приводу оскарження в суді Індивідуальних податкових консультацій (витрачено часу 2 год. 00 хв., вартість - 6000,00 грн.); 3) підготовка, погодження з Клієнтом, оформлення та подача до Харківського окружного адміністративного суду позовної заяви (витрачено часу 13 год. 40 хв., вартість 41000,00 грн.).
Колегія суддів зазначає, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Водночас, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача, має бути встановлено, що позов підлягає задоволенню, а також, що за цих обставин справи такі витрати позивача є необхідними, а їх розмір розумний та виправданий, що передбачено у ст. 30 Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи понесені такі витрати фактично, а також - чи обґрунтована їх сума, оскільки приписи ч. 9 ст. 139 КАС України містять критерії розподілу судових витрат, які суд повинен врахувати при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат.
Слід зазначити, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Вирішуючи питання щодо співмірності заявлених до відшкодування витрат на правничу допомогу зі складністю справи та часом витраченим адвокатом, суд виходить з наступного.
В доводах апеляційної скарги позивач по справі послався на те, що 06.06.2019 року ТОВ «ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН» звернулось до Державної фіскальної служби України із зверненням про надання індивідуальної податкової консультації за вих. № 2019/06/06-1. Практична необхідність у отриманні індивідуальної податкової консультації була викликана тим, що при проведенні корпоративних заходів та рекламних кампаній виникають ситуації з безоплатним розповсюдженням Товариством корпоративної брендованої продукції серед фізичних осіб, з метою популяризації Товариства як роботодавця. До такої брендованої продукції належать зокрема предмети одягу (футболки), канцелярська продукція (блокноти, ручки, олівці) та інші малоцінні товари позначені найменуванням та знаками для товарів та послуг, що використовуються товариством. Такі заходи здійснюються Товариством на підставі Положення про порядок організації та проведення культурно-розважальних та інформаційно-консультаційних (інформаційно-технічних) заходів для працівників Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЛАРІУМ ЮКРЄИН», затвердженого Наказом директора Товариства №1 від 4 січня 2019 року. Метою таких заходів є популяризація та підвищення впізнаваності Товариства як роботодавця на ринку праці, підвищення рівня лояльності працівників, підвищення рівня ділової репутації Товариства. Також, Товариство періодично здійснює надання благодійної допомоги неприбутковим організаціям та фізичним особам шляхом безоплатної передачі таким особам майна. При цьому, Товариство не є платником податку на додану вартість (не має статусу платника податків згідно зі статтею 180 Податкового кодексу України).
У зв`язку з цим Товариство просило про надання індивідуальної податкової консультації з питань практичного застосування положень п. 181.1 ст. 181 Податкового кодексу України.
Товариством було поставлено перед контролюючим органом такі питання:
Чи враховується вартість товарів (послуг), що безоплатно розповсюджуються Товариством, при проведенні корпоративних заходів та рекламних кампаній при розрахунку граничної суми операцій для реєстрації платником ПДВ передбаченої п. 181.1. ст. 181 Податкового кодексу, якщо при цьому Товариство не отримує доходу (нарахованого чи сплаченого) від такого розповсюдження?
Чи враховується вартість товарів (послуг), що безоплатно передаються (надаються) Товариством, як благодійна допомога неприбутковим організаціям або фізичним особам при розрахунку граничної суми операцій для реєстрації платником ПДВ передбаченої п. 181.1. ст. 181 Податкового кодексу?
У відповідь Державною фіскальною службою України було надано Індивідуальну податкову консультацію від 18.07.2019 року № 3324/6/99-99-15-03-02-15ІПК, відповідно до якої:
«... Операції з безоплатного розповсюдження/надання товарів/послуг при проведенні корпоративних заходів і рекламних кампаній та безоплатної передачі/надання товарів/послуг як благодійної допомоги неприбутковим організаціям і фізичним особам є об`єктом оподаткування ПДВ.
Обсяг таких операцій враховується при обрахунку граничної суми від здійснення операцій з постачання товарів/послуг для цілей обов`язкової реєстрації особи як платника ПДВ відповідно до пункту 181.1 статті 181 розділу V Кодексу... ».
Таким чином, відповідаючи на поставлені у зверненні питання, Державна фіскальна служба України зробила висновок, що обов`язок реєстрації платником податку на додану вартість виникає у особи незалежно від факту отримання доходу від здійснення оподатковуваних операцій.
Не погодившись із повнотою та змістом отриманої індивідуальної податкової консультації, ТОВ «ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН» звернулось до суду з позовом про визнання протиправною та скасування індивідуальної податкової консультації від 18.07.2019 року № 3324/6/99-99-15-03-02-15ІПК.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14.11.2019 року у справі № 520/8339/19 визнано протиправною та скасовано індивідуальну податкову консультацію Державної фіскальної служби України 18.07.2019 року №3324/6/99-99-15-03-02-15/ НОМЕР_1 . Задовольняючи позовні вимоги, Харківський окружний адміністративний суд виходив з того, що оскаржена консультація не узгоджується із законом та є неповною. За результатами перегляду рішення суду першої інстанції 26.02.2020 року Другим апеляційним адміністративним судом у справі № 520/8339/19 ухвалено постанову, якою апеляційну скаргу Державної податкової служби України залишено без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.11.2019 року у справі № 520/8339/19 - залишено без змін. Ухвалою Верховного Суду (КАС) від 15.04.2020 року у справі № 520/8339/19 касаційну скаргу Державної податкової служби України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.11.2019 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 26.02.2020 року - повернуто скаржнику.
Апелянт вказує, що Державна податкова служба України начебто на виконання вимог пункту 53.2 статті 53 Податкового кодексу України, з урахуванням висновків, викладених у рішенні Харківського окружного адміністративного суду від 14.11.2019 року, надала нову Індивідуальну податкову консультацію від 25.05.2020 року за № 2183/6/99-00-07-03-02-06ІПК.
В новій Індивідуальної податкової консультації від 25.05.2020 року № 2183/6/99-00-07-03-02-06ЛПК Державна податкова служба України зробила наступні висновки:
щодо оподаткування ПДВ операцій з безкоштовного розповсюдження брендованої продукції (товарів) фізичним особам у межах проведення корпоративних заходів і рекламних кампаній з метою популяризації Товариства:
«... операції з безкоштовного розповсюдження брендованої продукції (товарів) фізичним особам у межах проведення корпоративних заходів і рекламних кампаній з метою популяризації Товариства є об`єктом оподаткування ПДВ...».
щодо оподаткування ПДВ операцій з надання благодійної допомоги неприбутковим організаціям та фізичним особам, шляхом безоплатної передачі майна таким організаціям і фізичним особам:
«... операції з надання благодійної допомоги є об`єктом оподаткування ПДВ... ».
щодо необхідності врахування обсягів, визначених за вказаними вище операціями, для цілей реєстрації Товариства як платника ПДВ відповідно до пункту 181.1. статті 181 ПК України:
«... при обрахунку загального обсягу оподатковуваних операцій (загальної суми від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з розділом V ПК України) для цілей реєстрації Товариства як платника ПДВ відповідно до пункту 181.1. статті 181 ПК України враховують у тому числі обсяги:
операції з безкоштовного розповсюдження брендованої продукції (товарів) фізичним особам у межах проведення корпоративних заходів і рекламних кампаній з метою популяризації Товариства;
операції з надання благодійної допомоги неприбутковим організаціям та фізичним особам, шляхом безоплатної передачі майна таким організаціям і фізичним особам.
При цьому, для обрахунку загальної суми від здійснення операцій з безоплатного постачання товарів для цілей реєстрації платником ПДВ враховується вартість таких товарів (майна і продукції), за якою такі товари відображаються в бухгалтерському обліку суб`єкта господарювання, що здійснює такі операції... ».
Таким чином, відповідаючи на поставлені питання, відповідач зробив висновок, що обов`язок реєстрації платником податку на додану вартість виникає у особи незалежно від факту отримання доходу від здійснення оподатковуваних операцій.
Як зазначає сам апелянт, фактично нова Індивідуальна податкова консультація від 25.05.2020 року № 2183/6/99-00-07-03-02-06ІПК повторює раніше надану (скасовану судом), за виключенням доповнення останньої двома новими відповідями, що не змінюють зміст раніше наданої податкової консультації. За таких обставин ТОВ «ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН» вимушене було знову звернутись до суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.
Враховуючи наведені скаржником обставини, колегія суддів зазначає, що час витрачений адвокатом на юридичний аналіз Індивідуальної податкової консультації Державної податкової служби України від 25.05.2020 року № 2183/6/99-00-07-03-02-06/ІПК та норм законодавства, що регулюють спірні правовідносини, на аналіз судової практики, з приводу оскарження в суді Індивідуальних податкових консультацій та на підготовку, погодження з Клієнтом, оформлення та подачу до Харківського окружного адміністративного суду позовної заяви є явно завищеним, оскільки сам апелянт вказує про те, що нова податкова консультація є фактично ідентичною тій, яка була предметом спору у справі, а тому з урахуванням судового оскарження раніше наданої індивідуальної податкової консультації в рамках справи № 520/8339/19, в якій представником ТОВ «ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН» був ОСОБА_1 (керуючий партнер АО «Леджіт», яке представляє інтереси позивача в рамках справи № 520/9544/2020), аналіз нової податкової консультації, вивчення судової практики та складення позовної заяви не потребувало такої (значної) кількості часу, що вказаний у звіті від 06.10.2020 р.
Що стосується посилання апелянта на те, що суд першої не вказав, на підставі чого він дійшов висновку про наявність підстав для зменшення витрат на правничу допомогу, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції вирішуючи це питання, що ця справа розглядалась судом в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін до судового засідання. При цьому, ця справа в розумінні ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України віднесена до справ незначної складності. Також судом першої інстанції було враховано часткове задоволення позовних вимог.
Що стосується посилання апелянта на те, що відповідачем не заявлялося клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, колегія суддів зазначає наступне.
З матеріалів справи судом встановлено, що 07.10.2020 р. ТОВ “ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН” звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з заявою про ухвалення додаткового судового рішення.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 12.10.2020 р. клопотання ТОВ “ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН” про поновлення процесуального строку на подання заяви про ухвалення додаткового судового рішення по справі задоволено.
Поновлено ТОВ “ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН” процесуальний строк на подання заяви про ухвалення додаткового судового рішення по справі.
Призначено розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю “ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН” про ухвалення додаткового судового рішення по справі за адміністративним позовом ТОВ “ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН” до ДПС України про визнання протиправною та скасування індивідуальної податкової консультації, зобов`язання вчинити певні дії без повідомлення (виклику) сторін (у письмовому провадженні) у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду.
Додаткове рішення ухвалене Харківським окружним адміністративним судом 16.10.2020 р.
На підставі цього, колегія суддів дійшла до висновку, що у цій справі відповідач був позбавлений об`єктивної можливості на подання клопотання про зменшення розміру витрат правничу допомогу, у відповідності до ч. 7 ст. 134 КАС України.
Беручи до уваги, що факт надання правничої допомоги підтверджено документально, характер спірних правовідносин, зміст позовної заяви та наведені в ній обґрунтування, час необхідний для її складення, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що з урахуванням принципу співмірності, витрати на правничу допомогу підлягають стягненню на користь позивача в розмірі 2500,00 грн.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.
Керуючись ст. ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН" залишити без задоволення.
Додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.10.2020 року по справі №520/9544/2020 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог  ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	Н.С. Бартош	
Судді	(підпис)  (підпис) 	А.М. Григоров    З.Г. Подобайло   	

Повний текст постанови складено  10.06.2021 року