КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

	

П О С Т А Н О В А 

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2021 року                                                                                                       місто Київ
єдиний унікальний номер справи: 752/2033/21                                            
номер провадження: 33/824/1755/2021                        
Суддя Київського апеляційного суду Верланов С.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника  - адвоката Панасюк Юлії Олександрівни,розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Голосіївського районного суду міста Києва від 04 лютого 2021 року,
В С Т А Н О В И В:
Постановою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 04 лютого 2021 рокуОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 
Цією ж постановою стягнуто з  ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн 00 коп.    
Відповідно до постанови судді першої інстанції,  ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 08 грудня 2020 року о 22 год 07 хв. на                    вул. Васильківській, 57/130 у місті Києві керував транспортним засобом «Infiniti JX 35», державний номерний знак (далі - д.н.з.)   НОМЕР_1 , і після виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження в установленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння у присутності двох свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.       
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, 25 лютого 2021 року  ОСОБА_1 направив поштою на адресу суду першої інстанції апеляційну скаргу, в якій просить  поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Голосіївського районного суду міста Києва від 04 лютого 2021 року, скасувати постанову судді першої інстанції та прийняти нову постанову, згідно з якою матеріали справи №752/2033/21 направити на доопрацювання до Управління патрульної поліції у місті Києві, посилаючись на те, що постанова суду прийнята з порушення норм матеріального та процесуального права, зокрема,  суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам. 
Апеляційна скарга мотивована тим, що він не був повідомлений судом першої інстанції про місце і час розгляду справи належним чином і жодного повідомлення про це він не отримував. Вказує, що наявний у матеріалах справи поштовий конверт (поштове відправлення 0312718289035), згідно з яким надсилалась на адресу його проживання судова повістка про виклик до суду,  повернувся до суду без вручення, оскільки на конверті вказана адреса нерозбірливим почерком. Зазначає, що відповідно до роздруківки з веб-сайту АТ «Укрпошта» поштове відправлення 0312718289035 повернулось до суду 05 лютого 2021 року, що свідчить про те, що на момент прийняття постанови, суд, не дочекавшись повернення поштового відправлення, дійшов помилкового висновку про те, що виклик до суду направлявся за адресою місця проживання ОСОБА_1 . Вказує, що твердження суду першої інстанції про те, що він був повідомлений про розгляд справи шляхом направлення смс-повідомлення на номер телефону, який вказаний в протоколі, не відповідає дійсності, оскільки жодного смс-повідомлення про виклик до суду йому на номер телефону:                  НОМЕР_2 не надходило і в матеріалах справи відсутні докази направлення смс - повідомлення на вказаний номер телефону, який зазначений в протоколі. До того ж зазначає, що вказаний номер телефону, яким він користується, належить товариству з обмеженою відповідальністю  «Акваплаз» (далі - ТОВ «Акваплаз»), з яким він  перебуває у трудових відносинах. Згідно довідки ТОВ «Акваплаз» від 24 лютого 2021 року №24/02-2 на номер телефону: НОМЕР_2 в період з 20 січня 2021 року по 04 лютого 2021 року смс-повідомлення про виклик ОСОБА_1 до Голосіївського районного суду міста Києва у справі №752/2033/21 не надходило. Крім того, вказує, що відповідно до пункту  2 Порядку надсилання учасникам судового процесу текстів судових повісток у вигляді SMS-повідомлень, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 01 червня 2013 року №73, він не подавав заяву до суду по намір отримання судових повісток в електронному вигляді за допомогою смс-повідомлення, а тому вважає, що надсилання судом смс-повідомлення з власної ініціативи не може вважатися належним повідомленням його про час та місце розгляду справи. Вказує, що у зв`язку з наведеним судом першої інстанції було істотно порушені його права та законні інтереси, порушено його право на захист та справедливий судовий розгляд, що гарантовано ст.6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, що, на його думку, є безумовною підставою для скасування постанови судді Голосіївського районного суду міста Києва від 04 лютого 2021 року.
Зазначає, що при складані протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього   не були виконані вимоги, передбачені ст.256 КУпАП, а саме, у протоколі про адміністративне правопорушення йому інкриміновано порушення пункту 2.5 ПДР, однак не зазначено, яку саме із частин ст.130 КУпАП ним порушено. Тому вважає, що суд першої інстанції повинен був адміністративну справу щодо нього повернути до Управління патрульної поліції у місті Києві для належного оформлення. На думку скаржника, суд першої інстанції вийшов за межі пред`явленого йому обвинувачення та притягнув його до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, визначивши частину 1 цієї статті самостійно.
Також до апеляційної скарги  ОСОБА_1 додав заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Голосіївського районного суду міста Києва від                   04 лютого 2021 року, в якій зазначає, що про існування оскаржуваної  постанови він дізнався випадково лише 17 лютого 2021 року, після чого одразу звернувся за юридичною допомогою. Того ж дня його захисник - адвокат Пучка В.А. ознайомився із матеріалами справи в суді першої інстанції, в яких виявив відсутність доказів направлення цієї постанови на його адресу. Посилаючись на те, що розгляд справи відбувався без його участі та копія оскаржуваної постанови суду першої інстанції на його адресу не направлялась, просив визнати поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді Голосіївського районного суду міста Києва від 04 лютого 2021 року.
Під час апеляційного розгляду справи  ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Панасюк Ю.О. підтримали доводи, які викладені в апеляційній скарзі та в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження й просили їх задовольнити. Крім того, адвокатПанасюк Ю.О. послалась на те, що працівник поліції при складанні протоколу  про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не вилучив у нього транспортний засіб. Вказує, що наявність самого протоколу про адміністративне правопорушення без інших доказів про стан сп`яніння ОСОБА_1 не може бути підставою для притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП. Вважає, що ці обставини не були в повній мірі досліджені судом першої інстанції. Вказує, що свідки дали пояснення лише щодо відмови  ОСОБА_1 від проходження в установленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а не щодо його стану алкогольного сп`яніння.                 
Заслухавши доповідь судді, пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Панасюк Ю.О., вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Згідно з положеннями ч.1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що розгляд справи 04 лютого 2021 року проведено за відсутності ОСОБА_1 та його захисника, дані щодо їх належного повідомлення про дату, час і місце розгляду справи відсутні, оскільки  матеріали справи не містять даних про вручення судової повістки про виклик ОСОБА_1 у судове засідання, а також даних про направлення смс-повідомлення про його виклик до суду за значеним у протоколі про адміністративне правопорушення номером його телефону.
По справі встановлено, що судова повістка про виклик  у судове засідання на 04 лютого 2021 року о 10 год 05 хв., яка була направлена судом за адресою місця проживання  ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , повернулась 05 лютого 2021 року на адресу суду першої інстанції з відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою», що підтверджується поштовим конвертом та даними відстеження рекомендованого поштового відправлення (а.с.7, 22).
Таким чином висновки  судді першої інстанції про те, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, не ґрунтуються на матеріалах справи.  
Відповідно до вимог ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. 
З матеріалів справи вбачається, що відповідно до супровідного листа від 04 лютого 2021 року на адресу ОСОБА_1 була направлена судом першої інстанції копія постанови судді Голосіївського районного суду міста Києва від 04 лютого 2021 року (а.с.10). 
Однак доказів того, що ОСОБА_1 отримав копію постанови судді Голосіївського районного суду міста Києва від 04 лютого 2021 року матеріали справи не містять. 
  По справі встановлено, що 17 лютого 2021 року адвокат Пучка В.А. в інтересах  ОСОБА_1 ознайомився з матеріалами справи, що підтверджується його розпискою від       17 лютого 2021 року (а.с.11). 
25 лютого 2021 року ОСОБА_1 надіслав поштою на адресу суду першої інстанції апеляційну скаргу на постанову судді Голосіївського районного суду міста Києва від                      04 лютого 2021 року (а.с.14-25).  
Згідно з приписами ст.289 КУпАП в разі пропуску строку на оскарження постанови суду з поважних причин цей строк за завою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом, правомочним розглядати скаргу.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що доводи клопотання ОСОБА_1 про поважність причин пропуску строку на оскарження постанови судді є обгрунтованими, а тому пропущений строк на оскарження постанови судді Голосіївського районного суду міста Києва від 04 лютого 2021 року підлягає поновленню.
Щодо доводів апеляційної скарги про скасування постанови судді Голосіївського районного суду міста Києва від 04 лютого 2021 року та прийняття нової постанови, згідно з якою матеріали справи №752/2033/21 направити на доопрацювання до Управління патрульної поліції у місті Києві, то вони не підлягають задоволенню з таких підстав.
Так, відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями  провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно з положеннями ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.278 КУпАП орган (посадова особа)  при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.
З матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи по суті вказані вимоги закону виконав.
Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні  адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку з його відмовою від проходження в установленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, підтверджений сукупністю зібраних та належним чином перевірених в судовому засіданні доказів, є правильним.
Зокрема, вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №194224 від 08 лютого 2021 року, згідно з яким встановлено, що  інспектором роти №1 батальйону №2 полку №1 УПП у місті Києві Янковим І.І.  у водія ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом «Infiniti JX 35», д.н.з. НОМЕР_1 , були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме, запах алкоголю з порожнини роту, порушення координації рухів і мови.У порушення вимог пункту 2.5 ПДР від проходження огляду у встановленому законом порядку для визначення стану сп`яніння ОСОБА_1 відмовився, що засвідчено підписами свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , письмовими поясненнями цих  свідків, в присутності яких ОСОБА_1 відмовився у встановленому законом порядку пройти перевірку для визначення стану сп`яніння, розпискою про передачу транспортного засобу на зберігання (а.с.1-3).
З урахуванням того, що особи свідків, вказані в протоколі, є випадковими перехожими, не зацікавленими в результатах розгляду справи, підстав не довіряти їх поясненням, апеляційний суд не вбачає.
З переглянутого судом апеляційної інстанції відеозапису з нагрудної камери поліцейського (а.с.4) вбачається, що на пропозицію працівника патрульної поліції пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу на місці зупинки або у лікаря - нарколога ОСОБА_1 відмовився.
При цьому факт керування ОСОБА_1 автомобілем та відмова пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння не заперечується.
Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність не лише особи, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, а й тієї особи, яка керує транспортним засобом, але відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Тому посилання захисника на те, що свідки дали пояснення лише щодо відмови ОСОБА_1 від проходження в установленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а не щодо його стану алкогольного сп`яніння, не приймаються апеляційним судом з наведених вище підстав.                 
Отже, висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є правильним і таким, що ґрунтується на матеріалах справи. 
Доводи апеляційної скарги про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, яку саме із частин ст.130 КУпАП порушено                           ОСОБА_1 , а тому, на думку скаржника, суд першої інстанції вийшов за межі пред`явленого йому обвинувачення та притягнув його до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, визначивши частину 1 цієї статті самостійно, не впливають в цілому на правильність кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, виходячи з такого.
При апеляційному розгляді справи ОСОБА_1 пояснив, що до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП його притягнуто вперше.
Отже, враховуючи, що ОСОБА_1 у порушення вимог пункту 2.5 ПДР від проходження огляду у встановленому законом порядку для визначення стану сп`яніння відмовився, що встановлено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №194224 від 08 лютого 2021 року, та приймаючи до уваги, що він вперше притягується до адміністративної відповідальності за вказані дії, то ці дії ОСОБА_1 підпадають під ознаки  адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та не можуть бути кваліфіковані за іншими частинами ст.130 цього Кодексу, якими передбачено посилену відповідальність.       
Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що у зв`язку з неповідомленням судом першої інстанції належним чином про розгляд справи були істотно порушені  права ОСОБА_1 на участь у розгляді справи та порушено його право на захист і справедливий судовий розгляд, що гарантовано ст.6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, то вказані обставини відповідно до норм КУпАП не є підставою для скасування постанови судді Голосіївського районного суду міста Києва від 04 лютого 2021 року.
Водночас апеляційний суд враховує, що ОСОБА_1 , користуючись своїми  процесуальними  правами, подав апеляційну скаргу на постанову судді Голосіївського районного суду міста Києва від 04 лютого 2021 року, в якій детально виклав доводи щодо її незаконності та необґрунтованості. З метою реалізації права ОСОБА_1   на доступ до правосуддя апеляційний суд поновив йому строк на апеляційне оскарження постанови і поновив його в правах. Під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_1 користувався своїми процесуальним правами, зокрема, надавав пояснення, докази, заявляв клопотання та користувався послугами захисника, а тому він не був позбавлений права на захист та доступ до правосуддя. 
Посилання захисника на те, що працівник поліції при складанні протоколу  про адміністративне правопорушення не вилучив транспортний засіб у ОСОБА_1 , не заслуговують на уваги, оскільки вказані обставини не спростовують висновків суду першої інстанції про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та не є підставою для скасування оскаржуваної постанови.
Таким чином порушень норм КУпАП, у тому числі, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, які б стали підставою для скасування оскаржуваної  постанови судді першої інстанції, не встановлено, а тому постанова судді Голосіївського районного суду міста Києва від 04 лютого 2021 рокупідлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга ОСОБА_1 - без задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, суддя апеляційного суду, 
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргуОСОБА_1  залишити без задоволення. 
Постанову судді Голосіївського районного суду міста Києва від 04 лютого 2021 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
 
Суддя Київського
апеляційного суду                                                                          С.М.Верланов