Ухвала
 
20 травня 2021 року
місто Київ
 
справа № 212/4455/19
провадження № 61-22291св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Усика Г. І.,
учасники справи:
позивачі:  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 ,
відповідач - Публічне акціонерне товариство «Криворіжгаз»,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження клопотання Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» про зупинення касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 вересня 2019 року у складі Власенко М. В. та постанову Дніпровського апеляційного суду від 26 листопада 2019 року у складі колегії суддів: Зубакової В. П., Барильської А. П., Бондар Я. М.,
ВСТАНОВИВ:
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_50 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 у березні 2019 року звернулися до суду із позовом, у якому просили:
-       визнати незаконними дії Публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз» (далі - ПАТ «Криворіжгаз») щодо відмови у забезпеченні індивідуальними квартирними лічильниками;
-       визнати право побутових споживачів природного газу на забезпечення індивідуальними безкоштовними газовими лічильниками за рахунок коштів ПАТ «Криворіжгаз»;
-       визнати, що ПАТ «Криворіжгаз» відповідно до статті 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» повинно було за свій рахунок у строк до 01 січня 2018 року встановити у квартирах побутових споживачів природного газу індивідуальні газові лічильники.
Позов мотивовано тим, що підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2500 між позивачами та відповідачем укладено типовий договір постачання природного газу споживачам. Відповідно до пункту 1.3 типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2498 (далі - Типовий договір), цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 ЦК України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов цього договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема, надання підписаної споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього договору, яку в установленому порядку оператор газорозподільної мережі (далі - Оператор ГРМ) направляє споживачеві інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього договору, та/або сплату рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу. Доказом факту приєднання всіх споживачів до Типового договору вважають щомісячне споживання ними природного газу та здійснення щомісячної сплати рахунків за спожитий природний газ. Позивачі зазначали, що права та обов`язки споживачів виникли з однієї підстави та що предметом цього спору є однорідні права та обов`язки. Права та обов`язки споживачів чітко визначені Типовим договором, а саме розділом IV «Ціна, порядок обліку та оплати природного газу», розділом V «Права та обов`язки споживача» та розділом VІ «Права і обов`язки постачальника».
У березні 2017 року позивачами проведені загальні збори співвласників багатоквартирних будинків АДРЕСА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 ,  АДРЕСА_2 , на яких ухвалено рішення щодо ініціювання звернення власників квартир, які не обладнані індивідуальними лічильниками газу, до ПАТ «Криворіжгаз» із заявами про забезпечення та встановлення індивідуальних лічильників газу за рахунок відповідача на підставі статті 6 Закону № 3533-VI, та делеговано ці повноваження ОСОБА_51 .
Листом ПАТ «Криворіжгаз» від 11 травня 2017 року № Кд 01.3-ЛВ-8374-0517 споживачів повідомлено, що не передбачено фінансування робіт із встановлення індивідуальних лічильників газу в кожній квартирі будинків АДРЕСА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 ,  АДРЕСА_2 . Позивачі вважають таку позицію ПАТ «Криворіжгаз» неправомірною, оскільки побутовим споживачам відмовлено в забезпеченні та встановленні індивідуальних газових лічильників за рахунок ПАТ «Криворіжгаз».
Короткий зміст рішень суду першої та апеляційної інстанцій
Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 вересня 2019 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 26 листопада 2019 року, у задоволенні позову відмовлено.
Відмовляючи у позові, суд першої інстанції керувався тим, що відсутні законні підстави для висновку про незаконність дій відповідача щодо відмови у встановленні індивідуальних газових лічильників позивачам, оскільки факт волевиявлення позивачів на встановлення лічильників та факт відмови відповідача кожному з позивачів у такому встановленні не доведений позивачами. Крім того, виходячи із чинної на час звернення до суду із позовом редакції статті 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», яка не змінилася і на час ухвалення судом рішення, а також керуючись принципом верховенства права, суд першої інстанції не знайшов правових підстав для задоволення позовних вимог у частині зобов`язання відповідача забезпечити позивачів індивідуальними безкоштовними газовими лічильниками у строк до 01 січня 2018 року, оскільки таке забезпечення передбачено законом у строк до 01 січня 2021 року, який на час розгляду справи не настав, а отже у цій частині вимоги позивачів задоволенню також не підлягають. Також право позивачів як споживачів газу на встановлення індивідуальних газових лічильників за рахунок відповідача прямо передбачене законодавством, а отже додаткового визнання таке право в судовому порядку не потребує.
Апеляційний суд, залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, погодився із його висновками, зазначивши, що позивачами не надано ані у суді першої інстанції, ані в суді апеляційної інстанції доказів на підтвердження звернення позивачами, кожним окремо або із колективним зверненням, до відповідача із вимогами про встановлення індивідуальних квартирних лічильників та отримання відмови щодо встановлення кожному індивідуального лічильника газу. Згідно з відповіддю АТ «ОГС «Криворіжгаз» від 20 листопада 2019 року на запит апеляційного суду заяв або звернень позивачів щодо встановлення індивідуальних лічильників газу до товариства не надходило. Отже, звернувшись до суду із позовом, позивачі не довели, що їхні права на встановлення індивідуальних газових лічильників у порядку та терміни, встановлені Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», відповідачем порушені та оспорені, а також, що строки виконання відповідачем обов`язку зі встановлення лічильників на час звернення до суду та на час розгляду справи сплинули. На час звернення із позовом, 18 березня 2019 року, була чинною редакція статті 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», яка не змінилася і на час ухвалення судом першої інстанції рішення, якою передбачено встановлення споживачам, у квартирах та приватних будинках, у яких природний газ використовується тільки для приготування їжі, до 01 січня 2021 року індивідуальних лічильників. 
Отже, суд першої інстанції правильно дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог у частині зобов`язання відповідача забезпечити позивачів індивідуальними безкоштовними газовими лічильниками у строк до 01 січня 2018 року, оскільки таке забезпечення передбачено законом у строк до 01 січня 2021 року, який на час розгляду справи не настав.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
Заявники 10 грудня 2019 року із застосуванням засобів поштового зв`язку звернулися до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просили скасувати рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 вересня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 26 жовтня 2019 року, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.
Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Касаційна скарга обґрунтовується тим, що у травні 2017 року (місяць отримання уповноваженою мешканцями особою листа відповідача від 11 травня 2017 року) на час виникнення спірних правовідносин, був чинним Закон України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», у редакції зі змінами, внесеними Законом від 09 квітня 2015 року № 329-VIІ. Відповідно до статті 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» визначено обов`язок ПАТ «Криворіжгаз» встановити за власний рахунок квартирні прилади обліку газу в багатоквартирних будинках саме до 01 січня 2018 року. Зазначають, що судами першої та апеляційної інстанцій проігноровано правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 07 листопада 2018 року у справі № 214/2435/17 (провадження № 14-347цс18). Факт порушення прав позивачів підтверджується листом відповідача від 11 травня 2017 року № 01.3-ЛВ-8374-0517, де зазначено, що Планом розвитку газорозподільної системи ПАТ «Криворіжгаз» на 2016-2025 роки передбачено лише встановлення загальнобудинкового вузла обліку природного газу у будинку АДРЕСА_2 , проте судами першої та апеляційної інстанцій не було надано правову оцінку цьому доказу.
ІІ. ВІДОМОСТІ ПРО РУХ СПРАВИ У СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ 
Ухвалою Верховного Суду від 23 грудня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі.
У січні 2020 року надійшли пояснення на касаційну скаргу заявників, у яких Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» 
(далі - АТ «ОГРС «Криворіжгаз») просить відмовити у задоволенні касаційної скарги, оскаржувані рішення залишити без змін.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» (далі - Закон № 460-IX), який набрав чинності 08 лютого 2020 року, касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
Враховуючи, що касаційна скарга у справі, що переглядається, подана у грудні 2019 року, вона підлягає розгляду в порядку, що діяв до набрання чинності Законом № 460-IX.
ІІІ. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
АТ «ОГРС «Криворіжгаз» у лютому 2021 року звернулося до Верховного Суду з клопотанням про зупинення провадження у справі № 212/4455/19 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 212/5836/17 (провадження № 14-11цс21).
Клопотання обґрунтовано тим, що ухвалою Верховного Суду від 23 грудня 2020 року справу № 212/5836/17 за позовом мешканців будинку до АТ «ОГРС «Криворіжгаз» про визнання права на забезпечення та встановлення споживачам індивідуальних газових лічильників у порядку захисту прав споживачів за касаційними скаргами мешканців будинку, передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду для відступу (уточнення) від висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 214/2435/17 (провадження 
№ 14-347цс18).
Клопотання задоволенню не підлягає з огляду на таке.
Пунктом 10 частини першої статті 252 ЦПК України встановлено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі.
Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу, до закінчення перегляду справи в касаційному порядку.
Частиною другою статті 415 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.
Зміст позовної заяви свідчить, що позивачі, які є мешканцями будинку АДРЕСА_2 , звернулися до суду із вимогами про визнання незаконними дій та визнання права на забезпечення й встановлення споживачам в квартирах індивідуальних газових лічильників.
Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що будь-яких доказів на підтвердження факту звернень позивачів, які є мешканцями будинку АДРЕСА_2 , із вимогами про встановлення індивідуальних (внутрішньоквартирних) лічильників та отримання відмови до суду не надано.
Згідно з відповіддю ПАТ «Криворіжгаз» від 20 листопада 2019 року на запит заяв або звернень позивачів щодо встановлення індивідуальних лічильників газу до відповідача не надходило.
Заявник у клопотанні не обґрунтовує необхідність зупинення провадження у справі, лише навів ухвалу Верховного Суду від 23 грудня 2020 року у справі № 212/5836/17, якою зазначену справу передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду для відступу (уточнення) висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 214/2435/17 (провадження № 14-347цс18).
Виходячи зі змісту зазначеної ухвали суду касаційної інстанції від 23 грудня 2020 року, Верховний Суд встановив, що у цій справі (№ 212/5836/17) позивачі звернулися до суду із позовом про визнання незаконним встановлений ПАТ «Криворіжгаз» режим нарахування об`ємів спожитого природного газу згідно з показаннями загальнобудинкового прибору обліку газу для побутових споживачів природного газу; зобов`язання ПАТ «Криворіжгаз» із 01 травня 2017 року поновити побутовим споживачам природного газу режим нарахування природного газу відповідно до норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 23 березня 2016 року № 203; визнання права за побутовими споживачами природного газу на забезпечення індивідуальними безкоштовними газовими лічильниками за рахунок ПАТ «Криворіжгаз». Зазначений позов обґрунтовано тим, що узв`язку із численними порушеннями процедури введення в експлуатацію загальнобудинкового вузла обліку газу в будинку за адресою: АДРЕСА_3 , існує вірогідність у завищенні фактичних показань лічильника з метою покладення на позивачів додаткових витрат за спожитий природний газ. Фактично позивачів усунуто від процедури щомісячного зняття показань загальнобудинкового прибору обліку газу. Невідомим є функціональний стан зазначеного приладу та чи проходив він державну повірку.
Судами першої та апеляційної інстанції у справі № 212/5836/17 встановлено, що позивачі зверталися до ПАТ «Криворіжгаз» із заявою про встановлення індивідуальних приладів обліку газу (лічильників) та отримали відповідь.
Верховний Суд, передаючи справу № 212/5836/17 на розгляд Великої Палати Верховного Суду, зробив висновок, що з метою гарантування юридичної визначеності вважав, що існує необхідність у відступленні (конкретизації) правового висновку Великої Палати Верховного Суду, сформульованого у постанові від 07 листопада 2018 року у справі № 214/2435/17 (провадження № 14-347цс18), а саме у частині висновків про те, що пропозиція газорозподільної організації щодо врегулювання відносин зі встановлення вузла обліку природного газу, зняття показань будинкового (загальнобудинкового) вузла обліку газу шляхом укладення відповідного договору є такою, що суперечить вимогам статті 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», оскільки має значення період, у який така пропозиція здійснена: якщо до 20 січня 2018 року, коли згода усіх співвласників квартир на встановлення загальнобудинкового лічильника газу не вимагалася, чи після 20 січня 2018 року, коли загальнобудинковий лічильник газу міг бути встановлений лише за згодою співвласників багатоквартирного будинку у порядку, визначеному статтею 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку».
Отже, вивчивши предмет, підстави та обставини справ № 212/4455/19 та № 212/5836/17, Верховний Суд констатує, що у цих справа різні обставини, які передували поданню судової вимоги позивачів у встановленні індивідуальних приладів обліку газу (лічильників), а саме, у першому випадку судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивачі не зверталися до відповідача із вимогою про встановлення індивідуальних лічильників, в іншому випадку - позивачі зверталися до відповідача та отримали відповідь. Також, відмінним є те, що позивачі у справі № 212/5836/17 подали позов у березні 2019 року, тобто на момент звернення до суду із позовом і на момент ухвалення оскаржуваних рішень до Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» були внесені зміни, зокрема і до статті 6 цього Закону, якою передбачається строк встановлення газових лічильників для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується тільки для приготування їжі, - до 01 січня 2021 року, у той час як у справі № 212/5836/17 позивачі подали позов у вересні 2017 року, коли діяла попередня редакція наведеного Закону, у якому визначався інший строк встановлення газових лічильників. 
Наведене дає підстави для висновку, що зазначені справи не є подібними, а ймовірне рішення Великої Палати Верховного Суду у справі № 212/5836/17, з врахуванням підстав направлення Верховним Судом зазначеної справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду не впливає на розгляд справи № 212/4455/19 та не є перешкодою для вирішення касаційної скарги у цій справі по суті.
Отже, підстави для зупинення провадження у справі № 212/4455/19 відсутні.
Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252, пунктом 4 частини першої статті 253, статтями 260, 415 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання Акціонерного товариства «Криворіжгаз» про зупинення касаційного провадження у справі № 212/4455/19 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_50 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 до Публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз» про визнання незаконними дій та визнання права на забезпечення та встановлення споживачам в квартирах індивідуальних газових лічильників у порядку захисту прав споживачів, за касаційною скаргою позивачів на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 вересня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 26 листопада 2019 року, відмовити.
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття і оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                 С. О. Погрібний

І. Ю. Гулейков

Г. І. Усик