РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2021 року
м. Рівне

Справа № 570/3115/20
Провадження № 22-ц/4815/408/21

Рівненський апеляційний суд:
в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий : Боймиструк С.В., 
судді: Гордійчук С.О., Ковальчук Н.М. 
секретар судового засідання: Шептицька С.С.,
за участю ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу представника  ОСОБА_1  на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 08 грудня 2020 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Олександрійська сільська рада  Рівненського району Рівненської області про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :
12 серпня 2020 року  ОСОБА_1 звернулась із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.
В обґрунтування заявлених вимог заявниця зазначає, що проживала з ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з листопада 1989 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Зазначає, що ОСОБА_3 як працівнику регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» було надано для житла частину будинку, який в подальшому було переобладнано в квартиру. 05 березня 2002 року було видано свідоцтво про право спільної часткової власності на кв. АДРЕСА_1 . 
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер.
З огляду на те, що для оформлення спадкових прав заявниці необхідно підтвердити той факт, що вона проживала з ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період з листопада 1989 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 , вона звернулася до суду з заявою про встановлення зазначеного факту.
Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 08 грудня 2020 року у задоволенні заяви відмовлено.
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, представник  ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій доводить про незаконність та необґрунтованість вказаного рішення суду через порушення судом норм матеріального та процесуального права.
Зазначає, що суд помилково дійшов висновку про те, що заявниця звернулась до суду з метою встановлення факту проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, про це вказано в заяві, на підтвердження необхідних обставин не подавалось жодного належного доказу.
Просить рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 08 грудня 2020 року скасувати та задовольнити заяву частково, встановивши факт проживання однією сім`єю з 1 січня 2015 року по 25 березня 2020 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_2 .
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом встановлено, що  ОСОБА_1 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 з 06.03.1987 до 1989 року.
ОСОБА_3 як працівнику регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» було надано для житла частину будинку, який в подальшому було переобладнано в квартиру. 05 березня 2002 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право спільної часткової власності, по Ѕ частині на кв. АДРЕСА_1 , де обоє були зареєстровані та проживали ( а.с. 3-11).
Ця обставина підтверджується і довідкою Олександрійської сільради (а.с.13) та показаннями свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_1 даними під присягою (а.с. 25)
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер (а.с. 12).
За змістом статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Частинами першої та другої статті 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняттям ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Статтею 1264 ЦК України визначено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Як вбачається з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, спадкова справа після смерті ОСОБА_3 померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 не заводилась. Тобто його можливі спадкоємці першої-третої черг спадкування не звертались з заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 (а.с. 29-30).
В суді заявниця ОСОБА_1 (як спадкоємець четвертої черги) ствердила, що ніякого спору про спадкування не існує, оскільки родичів-спадкоємців у покійного ОСОБА_3 на час його смерті не було і саме вона проживала з ним однією сімє`ю в спільній квартирі. 
Відповідно до частини другої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки, відсутність перебування цих осіб в іншому шлюбі.
Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: 
а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; 
б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.
Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення з спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц (провадження № 14-283цс18) вказано, що обов`язковими умовами для визнання особи членом сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки.
Відповідно до ст.ст. 79-81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Вивчивши обставини справи, дослідивши та оцінивши в сукупності наявні по справі достовірні та достатні докази проживання заявниці однією сім`єю із спадкодавцем, колегія суддів вважає, що відмовляючи в задоволенні заяви про встановлення факту, місцевий суд дійшов передчасного висновку.
За таких обставин, місцевий суд не дотримався норм матеріального та процесуального права, неповно з`ясував обставини, які мають значення для справи, його висновки не відповідають обставинам справи, а тому апеляційна скарга підлягає до задоволення, а рішення суду першої інстанції до скасування з ухваленням нового рішення відповідно до заявлених вимог.
Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд
П О С Т А Н О В И В : 
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 задовольнити.
       Рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 08 грудня 2020 року скасувати.
Заяву  ОСОБА_1 задовольнити частково.
Встановити факт проживання однією сімє`ю з 1 січня 2015 року по 25 березня 2020 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_2 .
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий:                                                                                 С.В. Боймиструк
Судді:                                                                                             С.О. Гордійчук
Н.М. Ковальчук