Ухвала
 
09 квітня 2021 року
місто Київ
 
справа № 463/4546/15-ц
провадження № 61-1926ск21
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 22 грудня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 02 лютого2021 року звернулася із застосуванням засобів поштового зв`язку до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Львівського апеляційного суду від 22 грудня 2020 року, справу направити до суду апеляційної інстанції на новий розгляд.
Ухвалою Верховного Суду від 22 лютого 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху з підстав, передбачених статтею 392 ЦПК України, зокрема, у зв`язку з необхідністю подати виправлену редакцію касаційної скарги, в якій навести належні підстави касаційного оскарження рішення суду апеляційної інстанції; надати докази на підтвердження сплати судового збору у розмірі визначеному Судом.
Від заявника у квітні 2021 року надійшли документи на усунення недоліків, а саме клопотання, у якому ОСОБА_1 зазначає, що на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень вона ознайомилася із ухвалою Верховного Суду від 22 лютого 2021 року, якою частково задоволено клопотання про звільнення від сплати судового збору, а саме, Верховним Судом зменшено розмір судового збору за подання касаційної скарги з 7 308, 00 грн до 6 787, 47 грн. Заявник зазначає, що оскільки Судом зменшено судовий збір лише на 520, 53 грн повторно просить звільнити від сплати судового збору, врахувавши раніше зазначені підстави для звільнення.
Верховний Суд, вивчивши доводи касаційної скарги та додатково подані документи, робить висновок, що недоліки касаційної скарги заявником не усунуто.
Залишаючи без руху касаційну скаргу  ОСОБА_1 , Верховний Суд наголосив на обов`язку заявника сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у визначеному Судом розмірі, при цьому судом касаційної інстанції враховано додані до касаційної скарги відомості про дохід заявника за попередній календарний рік (2020 рік), розмір якого дав можливість зробити висновок про наявність підстав для зменшення розміру судового збору, який підлягав до сплати за подання касаційної скарги, до 5 % розміру річного доходу заявника.
Таке процесуальне рішення узгоджується із вимогами частин першої, третьої статті 136 ЦПК України та частини другої статті 8 Закон України «Про судовий збір».
Заявником не наведено інших обґрунтованих та переконливих доводів щодо наявності підстав для звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги, доводів про відстрочення або зменшення розміру судового збору заявником не наведено; усуваючи недоліки касаційної скарги, ОСОБА_1 посилається на обставини, які вже були предметом вивчення Верховним Судом.
Також суд касаційної інстанції констатує, що ОСОБА_1 не виконала вимогу Суду щодо подання виправленої редакції касаційної скарги із наведенням належних підстав касаційного оскарження рішення суду апеляційної інстанції, які мають бути викладені відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України, зокрема про необхідність зазначення, щодо якої саме норми процесуального та/або матеріального права відсутній правовий висновок Верховного Суду, у зв`язку з чим спір вирішено судами помилково.
Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
За змістом статті 185 ЦПК України, якщо заявник не усунув недоліки скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається заявнику.
Оскільки у встановлений Судом строк, станом на 09 квітня 2021 року, недоліки касаційної скарги заявник не усунула, підстави для продовження строку усунення недоліків відсутні, тому касаційна скарга підлягає поверненню заявникові.
Суд роз`яснює, що повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.
Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 22 грудня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, вважати неподаною та повернути заявникові.
Роз`яснити заявникові право повторного звернення з касаційною скаргою.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                             С. О. Погрібний