Ухвала
20 травня 2021 року
м. Київ
справа № 642/2650/19
провадження № 61-7309ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Шиповича В. В. (суддя - доповідач), Синельникова Є. В., Хопти С. Ф.,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 26 лютого 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 22 березня 2021 року у справі за позовом керівника Харківської місцевої прокуратури № 1 в інтересах держави в особі Харківської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки,
ВСТАНОВИВ:
У квітні 2019 року керівник Харківської місцевої прокуратури №1 в інтересах держави в особі Харківської міської ради звернувся з позовною заявою до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати в розмірі по 77 704,03 грн з кожного відповідача.
Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 26 лютого 2020 року позовні вимоги задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Харківської міської ради грошові кошти у розмірі 77 704,03 грн; стягнуто з ОСОБА_2 на користь Харківської міської ради грошові кошти у розмірі 77 704,03 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.
Постановою Харківського апеляційного суду від 22 березня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Ленінського районного суду міста Харкова від 26 лютого 2020 року залишено без змін.
28 квітня 2021 року засобами поштового зв`язку  ОСОБА_1 подавкасаційну скаргу на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 26 лютого 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 22 березня 2021 року (повний текст складено 23 березня 2021 року) у цивільній справі № 642/2650/19.
Разом із касаційною скаргою подане клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке підлягає задоволенню, з огляду на те, що вказаний строк пропущений з поважних причин.
Частиною першою статті 394 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Вивчивши скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі.
Згідно зі статтею 129 Конституції України та статей 2, 17 ЦПК України  однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до Рекомендацій № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи 
від 07 лютого 1995 року, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.
Європейський суд з прав людини у Рішенні від 05 квітня 2018 року (справа «Зубац проти Хорватії, № 40160/12) вказав на обмеженість доступу до судів вищої інстанції. Право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням, які дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, і таке регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.
Спосіб застосування пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод до апеляційних та касаційних судів залежить від особливостей судового провадження, про яке йдеться, і необхідно враховувати всю сукупність процесуальних дій, проведених в рамках національного правопорядку, а також роль судів касаційної інстанції в них; умови прийнятності касаційної скарги щодо питань права можуть бути суворіші, ніж для звичайної скарги (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Леваж Престасьон Сервіс» проти Франції», рішення Європейського суду з прав людини у справі «Шамоян проти Вірменії»).
Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами визнаються справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується.
Ціна позову у справі № 642/2650/19 не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого станом на 01 січня 2021 року (2 270 грн х 100 = 227 000 грн). 
Отже справа № 642/2650/19 є малозначною в силу закону.
Про належність справи до категорії малозначних вказував і суд першої інстанції в ухвалі від 22 квітня 2019 року про відкриття провадження у справі.
Верховним Судом досліджено та взято до уваги: категорію справи, ціну та предмет позову, а також значення справи для сторін і суспільства, та не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.
Незгода заявника із обставинами встановленими судами попередніх інстанцій у розглядуваній справі та наданою ними оцінкою доказам, 
не свідчить про наявність випадків для відкриття касаційного провадження у малозначній справі.
Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц).
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Касаційну скаргу подано на судові рішення, ухвалені у малозначній справі; належність справи до категорії малозначних була передбачуваною; заявник використав своє право на апеляційний перегляд справи; справа розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію щодо вирішення спору; наявність випадків, передбачених підпунктами а) - г) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, колегією суддів не встановлено, а тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною шостою, дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, статтею 390, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Поновити  ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 26 лютого 2020 року та постанови Харківського апеляційного суду від 22 березня 2021 рокув справі № 642/2650/19.
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду 
м. Харкова від 26 лютого 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 22 березня 2021 року в цивільній справі № 642/2650/19.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді:	В. В. Шипович Є. В. Синельников	
С. Ф. Хопта