Ухвала
 
03 червня 2021 року
м. Київ       
справа № 487/5684/19
провадження № 51-1569 ск 21
 
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого         ОСОБА_1 ,
суддів:                  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
 
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Вищого антикорупційного суду від 22 липня 2020 року та ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 19 лютого 2021 року щодо останнього, 
встановив:
У касаційній скарзі захисник порушує питання про перегляд вказаних судових рішень у касаційному порядку. 
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів приходить до наступного.
Згідно з п. п. 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення та вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.
Тобто, таке обґрунтування має узгоджуватися з положеннями ч. 1 ст. 438 КПК України, згідно з якими підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України); 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України). 
Отже, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи обґрунтувавши їх.
Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. 
Суд касаційної інстанції є судом права, а не факту, тому при розгляді касаційної скарги виходить із фактичних обставин, установлених судами першої та апеляційної інстанцій.
Зі змісту касаційної скарги слідує, що серед іншого, захисник ОСОБА_4 обґрунтовує свої вимоги неповнотою судового розгляду та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, чому присвячено цілі розділи скарги. Натомість таке обґрунтування є підставою для зміни чи скасування вироку судом апеляційної інстанції, проте в силу статей 433, 438 КПК України не є предметом касаційного розгляду.
Разом з цим, у касаційній скарзі захисник вказує на порушення ст. 419 КПК України та зазначає, що при розгляді апеляційної скарги прокурора суд дійшов передчасного висновку щодо законності вироку суду першої інстанції в частині доведеності вини обвинуваченого, що може бути підставою для скасування судового рішення з призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції, проте просить скасувати оскаржувані судові рішення і закрити кримінальне провадження, чим допускає суперечностей.
Окрім цього, порушуючи вимогу про скасування вироку суду першої інстанції та ухвали апеляційного суду і закриття кримінального провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України, ОСОБА_4 не наводить обґрунтування в цій частині за вказаною підставою. 
Наявність зазначених недоліків унеможливлює відкриття провадження за даною касаційною скаргою.
У зв`язку із викладеним, керуючись вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України, суд касаційної інстанції вважає, що касаційну скаргу захисника слід залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених недоліків.
На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Вищого антикорупційного суду від 22 липня 2020 року та ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 19 лютого 2021 року щодо останнього залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення вказаних недоліків.
У разі неусунення в установлений строк недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, така скарга повертається особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.                             
Судді:

ОСОБА_1                                  ОСОБА_2                                   ОСОБА_3