УХВАЛА

10 червня 2021 року 
м. Київ
справа № 812/1195/18
адміністративне провадження № К/9901/12831/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Васильєвої І.А.,
суддів: Пасічник С.С.,  Юрченко В.П., 
перевіривши матеріали касаційної скарги Східного міжрегіонального управління  ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 10.06.2020 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 07.12.2020 у справі № 812/1195/18 за позовом Приватного акціонерного товариства «Лисичанська нафтова інвестиційна компанія» до Офісу великих платників податків Державної податкової служби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

УСТАНОВИВ:
12.04.2021 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Східного міжрегіонального управління  ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 10.06.2020 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 07.12.2020 у справі № 812/1195/18.
Ухвалою Верховного Суду від 30.04.2021 касаційну скаргу залишено без руху, зобов`язано скаржника усунути недоліки касаційної скарги шляхом надання клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження та доказів на підтвердження поважності пропуску такого строку, надання платіжного доручення про сплату судового збору за подання касаційної скарги, належного викладення підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав). Для усунення зазначених недоліків скаржнику встановлено десятиденний строк з дня отримання копії ухвали про залишення касаційної скарги без руху.
У межах встановленого судом строку скаржник надіслав клопотання щодо усунення недоліків касаційної скарги.
Податковим органом заявлено клопотання щодо поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, зазначено, що вперше подану в межах строку на касаційне оскарження касаційну скаргу повернуто ухвалою Верховного Суду від 12.01.2021, оскільки у ній не були викладені передбачені КАС України підстави касаційного оскарження. Повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до Верховного Суду, відтак касаційна скарга подана повторно.
Колегія суддів зауважує, що скаржником не обґрунтовано надмірне (майже три місяці) зволікання з повторним поданням касаційної скарги, не наведено поважних причин, які перешкоджали у найкоротший строк після отримання ухвали про повернення касаційної скарги звернутися до суду касаційної інстанції.
Щодо викладення підстав касаційного оскарження, податковим органом вказано,, що підставою оскарження є пункт 1 частини 4 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме неврахування правової позиції Верховного Суду. В наданій практиці підтримується позиція податкового органу, де розглядаються подібні правовідносини, які регулюються Законом України «Про зовнішньоекономічну діяльність» та Податковим кодексом України, охоплюють сплату акцизного податку, де порушено вимоги пункту 189.1 статті 189, пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України в частині ненарахування податкових зобов`язань з ПДВ за умов відсутності господарської діяльності, підпункт 14.1.231 пункту 14.1 статті 14, підпункту 213.1.2 пункту 213.1 статті 213 Податкового кодексу України.
Верховний Суд зауважує, що у разі оскарження судових рішень в багатоепізодних справах, скаржник повинен дотримуватися вказаних вимог щодо кожного з епізодів, оскільки за правилами частини 1 статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.
Обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пункту 1 частини 4 статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі: 1) норми матеріального права, яку неправильно застосовано судами; 2) постанови Верховного Суду і який саме висновок щодо застосування цієї ж норми у ній викладено; 3) висновку судів, який суперечить позиції Верховного Суду; 4) обґрунтування, в чому полягає подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду i у якій подається касаційна скарга).
При цьому недостатньо самого лише зазначення постанови Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права, обов`язковою умовою є те, що правовідносини у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга) мають бути подібними.
Подібність правовідносин означає, зокрема подібність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи. При цьому, обставини, які формують зміст таких правовідносин і впливають на застосування норм матеріального права, самі по собі не формують подібності правовідносин, важливими факторами є також доводи і аргументи сторін, які складають межі судового розгляду справи.
Верховний Суд зазначає, що у касаційній скарзі скаржник повинен навести мотиви незгоди з судовим рішенням з урахуванням передбачених Кодексу адміністративного судочинства України підстав для його скасування або зміни (статті 351-354 Кодексу) з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку. Касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.
Однак касаційна скарга наведеним вимогам не відповідає, Східним Міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків не викладено належним чином підстави касаційного оскарження, не конкретизовано, у чому полягає неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судами попередніх інстанцій.
Скаржником надано платіжне доручення від 16.12.2020 №2400, яким сплачено 35240,00 грн судового збору за подання касаційної скарги.
Податковим органом не виконано вимоги ухвали Верховного суду від 30.04.2021 щодо сплати судового збору у розмірі 45400,00грн.
Відповідно до частини 2 статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Згідно положень пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк. 
Враховуючи викладене, та в зв`язку з невиконанням вимог ухвали про залишення касаційної скарги без руху, касаційна скарга підлягає поверненню.
Керуючись статтями 169, 328-330, 332, 355, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 10.06.2020 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 07.12.2020 у справі № 812/1195/18 повернути особі, яка її подала.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не може бути оскаржена.

Судді 	 І.А. Васильєва  	
          	 С.С. Пасічник   В.П. Юрченко