ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2021 року 
м. Київ
справа № 260/916/20
адміністративне провадження № К/9901/28012/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого  - Бучик А.Ю.,
суддів:   Рибачука А.І., Тацій Л.В.
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - адвоката Лук`яненка Андрія Олександровича на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 10.04.2020 (суддя Маєцька Н.Д.) та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29.09.2020 (колегія суддів: Улицький В.З., Глушко І.В., Шавель Р.М.) у справі №260/916/20 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Закарпатській області          про визнання протиправним та скасування акту, протоколу, припису та попередження,
УСТАНОВИВ:
У квітні 2020 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держпраці у Закарпатській області, в якому просила:
- визнати протиправним та скасувати акт інспекційного відвідування фізичної, яка використовує найману працю № ЗК/61/214АВ від 12.02.2020;
- визнати протиправним та скасувати протокол про адміністративне правопорушення № ЗК/61/214АВ/П/ПТ від 12.02.2020;
- визнати протиправним та скасувати припис про усунення виявлених порушень №ЗК/61/214АВ/П від 12.02.2020;
- визнати протиправним та скасувати попередження № 07-02/1026 від 20.03.2020 за фактичний допуск до роботи без оформлення трудового договору (контракту).
Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 10.04.2020, залишеною без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29.09.2020, позовну заяву повернуто позивачу.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції, з якою погодився апеляційний суд, повернув позовну заяву на підставі пункту 3 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки позовна заява подана представником позивача без підтвердження на це повноважень, так як до позовної заяви додану копію ордеру, посвідчену адвокатом та у ордері не зазначено органу (суду), в якому надається правова допомога. 
Не погоджуючись з судовими рішеннями, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, представником позивача подано касаційну скаргу, в якій просить  їх  скасувати та направити справу на продовження розгляду до суду першої інстанції.
Касаційну скаргу обґрунтовано тим,  що  положення частини четвертої статті 59 КАС не вимагає від адвоката як представника обов`язку надавати саме оригінал ордера на підтвердження повноважень. Зазначає, що дійсно в копії ордеру, яка знаходиться в матеріалах справи, адвокатом не зазначено назви органу, у якому надається правова допомога. Вважає, що повернення апеляційної скарги з формальних підстав унеможливило доступ до правосуддя для повного захисту прав та інтересів позивача. 
Ухвалою Верховного Суду  від 10.12.2021 відкрито касаційне провадження.
Відзив на касаційну скаргу не надходив.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи та вимоги касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню  з таких підстав.
Відповідно до частини першої статті 55 КАС сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Відповідно до частини першої статті 57 КАС представником у суді може бути адвокат або законний представник.
Згідно із частиною четвертою статті 59 КАС повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданими відповідно до Закону № 5076-VI. Згідно з частиною п`ятою вказаної статті відповідність копії документа, що підтверджує повноваження представника, оригіналу може бути засвідчена підписом судді.
Частиною шостою статті 59 КАС передбачено, що оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.
За приписами статті 26 Закону № 5076-VI адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката.
Згідно з пунктом 14 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17 грудня 2012 року    № 36, ордер встановленої цим Положенням форми є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта.
Закон № 5076-VI не містить вказівки на класифікаційну ознаку документів, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, зокрема, за стадіями їх створення, а саме: оригінал або копію, тому можна зробити висновок, що повноваження адвоката як представника сторони можуть бути підтверджені як оригіналом ордера або довіреністю (оригіналом) цієї сторони, що посвідчує такі повноваження, або їх копією, засвідченою у визначеному законом порядку, зокрема, особою, яка має повноваження на засвідчення копії.
Відповідно до пункту 9 частини першої статті 20 Закону № 5076-VI адвокат має право, зокрема, посвідчувати копії документів у справах, які він веде, крім випадків, якщо законом установлено інший обов`язковий спосіб посвідчення копій документів.
У рішенні Національної асоціації адвокатів України від 4 серпня 2017 року № 162 вказано на те, що відмітка про посвідчення копії ордера на надання правової допомоги має складатися зі слів «Згідно з оригіналом», особистого підпису адвоката (або керівника адвокатського об`єднання/адвокатського бюро, у випадку якщо ордер видається адвокатським об`єднанням/адвокатським бюро), який засвідчує копію, його ініціалів та прізвища, а також дати засвідчення копії.   
Як установлено судами та підтверджується матеріалами справи, на підтвердження повноважень на представництво ФОП ОСОБА_1  до позовної заяви адвокатом Лук`яненком А.О.  додано копію ордера серії КС № 33563 від 02.01.2020, яка засвідчена самим адвокатом у встановленому порядку. Так, копія ордера містила відмітки про її посвідчення, а саме: слова «з оригіналом згідно», особистий підпис адвоката, який засвідчив копію, його ініціали та прізвище, а також дату засвідчення копії.
Таким чином, з огляду на те, що представник позивача - адвокат Лук`яненко А.О. має право посвідчувати копії документів у справах, зокрема і копії ордера, який є належним документом, що підтверджує повноваження на представництво особи, зокрема, на вчинення такої процесуальної дії, як подання та підписання позовної заяви скарги від імені позивача.
Вказаний висновок узгоджується з постановою Великої Палати Верховного Суду від 01.07.2020 у справі № 320/5420/18.
Проте іншим недоліком поданої адвокатом копії ордеру є відсутність назви органу, у якому надається правова допомога.
Стосовно цього колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до пункту 4 Положення ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням та повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням.
Згідно з підпунктом 15.4 пункту 15 Положення ордер містить назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності, відповідно до статті 19 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
Оцінка висновків судів, рішення яких переглядаються, та аргументів учасників справи
Судами встановлено та підтверджено матеріалами справи, що представником позивача - адвокатом Лук`яненко А.О. до позовної заяви додано копію ордеру КС № 33563, який не містить інформації щодо назви органу, у якому надається правова допомога.
Водночас аналіз наведених у цій постанові норм дає підстави для висновку, що законодавець чітко відокремив суд  як такий, що повинен бути окремо зазначений в ордері на надання правової допомоги, зокрема в графі «Назва органу, в якому надається правова допомога».
Отже, в ордері на надання правової допомоги має бути зазначена конкретна назва органу, в якому надається правова допомога, зокрема суду.
Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 05.06.2019 у справі №   9901/847/18, від 03.07.2019 у справі №   9901/939/18.
Враховуючи викладене, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про те, що оскільки в ордері не зазначено органу, у якому адвокат надає правову допомогу, а тому такий ордер не можна визнати документом, що посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги ФОП ОСОБА_1 у суді першої  інстанції.
Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо  позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.
Відтак, відсутність повноважень на подання позовної заяви є самостійною підставою для її повернення, а не залишення без руху, як вважає представник позивача.
Крім того, повернення позову з наведених підстав не позбавляє права повторно звернутись до суду, виправивши всі недоліки.
Суд враховує практику Європейського суду з прав людини, сформульовану в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі "Пелевін проти України" (п. 27), від 30 травня 2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України" (п. 31), де зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою: регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.
Судом також враховано позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема, у п. 55 справи "Креуз проти Польщі", що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти ("Kreuz v. Poland" № 28249/95).
На підставі викладеного колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про наявність підстав для повернення позовної заяви.
Згідно   статті 350 КАС України   суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу  адвоката фізичної особи-підприємця ОСОБА_1   Лук`яненка Андрія Олександровича залишити без задоволення.
Ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 10.04.2020 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29.09.2020 залишити без змін.
Постанова суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                                            А.Ю. Бучик

Судді                                                                                                                         А.І. Рибачук

                                                                                                    Л.В. Тацій