УХВАЛА

20 квітня 2021 року  
Київ
справа №420/11261/20
адміністративне провадження №К/9901/4821/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Желєзного І.В. та Чиркіна С.М., перевіривши касаційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області
на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2021 року
за позовом Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області
до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 
про стягнення штрафу,
УСТАНОВИВ:
Ухвалою Верховного Суду від 09 березня 2021 року касаційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2021 року залишено без руху з підстав передбачених частиною третьою статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) та надано скаржнику десятиденний строк з моменту отримання копії ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом направлення на адресу суду документа про сплату судового збору.
23 березня 2021 року надійшли додаткові матеріали, з яких вбачається, що скаржником виконано вимоги ухвали про залишення касаційної скарги без руху та надано платіжне доручення про сплату судового збору.
Оскаржуваною ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2020 року, залишеною без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2021 року, позовну заяву повернуто на підставі положень пункту 8 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). 
Не погодившись з вищевказаним судовим рішенням, Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою.
08 лютого 2020 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ" від 15 січня 2020 року № 460-IX.
У зв`язку з цим, відповідно до частини другої та четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені у пунктах 3, 4, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. 
В обґрунтування касаційної скарги скаржник зазначає, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій прийняті з порушенням судами норм матеріального та процесуального права. 
На підтвердження своїх доводів, у касаційній скарзі зазначено, що в оскаржуваних ухвалі Одеського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2020 року та постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2021 року суди неправильно застосували положення статей 122 та 169 КАС України, частини третьої статті 12 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05 квітня 2007 року № 877-V (далі - Закон № 877-V), що призвело до невірних висновків про те, що позов з вимогою про стягнення коштів, яка ґрунтується на підставі рішення контролюючого органу, може бути поданий суб`єктом владних повноважень до суду з дня виникнення підстав, що дають йому повноваження на пред`явлення визначених законом вимог, але не раніше закінчення шестимісячного строку, який обчислюється з дня, коли відповідач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав чи інтересів у спірних правовідносинах. 
Скаржник також зазначає, що суди попередніх інстанцій застосували вищезазначені правові норми без урахування висновків Верховного Суду, висловлених у постанові від 14 серпня 2020 року у справі 640/16216/19, які полягають у тому, що суб`єкт господарювання має сплатити штраф у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання постанови про його накладення, а у разі несплати штрафу в зазначений строк він стягується в судовому порядку. 
При цьому, скаржник також звертає увагу і на те, що суди попередніх інстанцій помилково зазначили про відповідність сформульованої ними позиції у спірних правовідносинах висновкам Верховного Суду, висловленим у постанові від 19 червня 2020 року в адміністративній справі № 520/12807/19, оскільки, на думку скаржника, не можна вважати підставою для неоднакового застосування порядку стягнення штрафних санкцій різницю у положеннях частини третьої статті 12 Закону № 877-V та абзаців 8-12 частини шостої статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» від 02 грудня 2010 року № 2735-VI (далі - Закон № 2735-VI).
Таким чином, проаналізувавши підстави, на яких подано касаційну скаргу у цій справі, колегія суддів погоджується з необхідністю здійснити касаційний перегляд ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2020 року та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2021 року.
Під час розгляду справи у касаційному порядку, Суд також здійснить перевірку правильності застосування судами першої та апеляційної інстанції положень статей 122 та 169 КАС України, частини третьої статті 12 Закону № 877- V, правильність застосування судами попередніх інстанцій під час вирішення спірних правовідносин висновків Верховного Суду, висловлених у постанові від 19 червня 2020 року в адміністративній справі № 520/12807/19, а також необхідність застосування у спірних правовідносинах висновків Верховного Суду, висловлених у постанові від 14 серпня 2020 року у справі 640/16216/19.
Наведені доводи вказують на існування обставин, передбачених абзацом другим частини четвертої статті 328 КАС України і є підставою для відкриття касаційного провадження.
Касаційна скарга подана у строк, передбачений статтею 329 КАС України, відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями 132, 133, 248, 329, 334, 335, 338, 355, 359 КАС України,
УХВАЛИВ:
1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2021 року за позовом Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення штрафу.
2. Витребувати з Одеського окружного адміністративного суду справу № 420/11261/20.
3. Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів (за їх наявності) разом з ухвалою про відкриття касаційного провадження.
4. Встановити для учасників справи строк до 07 травня 2021 року для подання до суду касаційної інстанції відзиву на касаційну скаргу (у формі, встановленій частинами першою та другою статті 338 КАС України з висловленням позиції стосовно кожної з підстав касаційного оскарження: неправильного застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права), доказів надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
5. Роз`яснити учасникам справи, що у разі не виконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу, зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству, суд, відповідно до статті 149 КАС України, може застосувати заходи процесуального примусу.
6. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:                                                                                          Я.О. Берназюк

Судді                                                                                                    І.В. Желєзний

                                                                                                    С.М. Чиркін