П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  240/836/21                     
                                        Головуючий суддя 1-ої інстанції - Горовенко Анна Василівна                                                               Суддя-доповідач -  Кузьмишин В.М.   

29 червня 2021 року                                                                                                    м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Кузьмишина В.М. 
суддів:  Сушка О.О.  Сапальової Т.В. , 
розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 25 січня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Народицької районної державної адміністрації, за участю третіх осіб: товариство з обмеженою відповідальністю "Злагода", Народицької селищної ради Житомирської області, про визнання протиправними та скасування розпоряджень у частині, 

В С Т А Н О В И В :
Описова частина.

          Короткий зміст позовних вимог.

          В січні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Народицької районної державної адміністрації, за участю третіх осіб: товариство з обмеженою відповідальністю "Злагода", Народицької селищної ради Житомирської області, в якому просив: визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Народицької районної державної адміністрації Житомирської області №142 від 02.08.2005 в частині пункту 1 (затвердження акту обстеження земельних угідь реформованого КСП "ім.Шорса" від 06 липня 2005 року /додаток №1/), пункту 2 (вилучити з розпаювання сільгоспугіддя на площі 1443,27 га, класифікувати їх згідно акта обстеження земельних угідь, як чагарники - 1216,27 га, болота 227 га. Пердати зазанчені площі до земель запасу; визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Народицької районної державної адміністрації Житомирської області №222 від 10.11.2005 в частині: пункту 2 (припинити право колективної власності земельними ділянками загальною площею 1443,27 га, які віднести до земель запасу Базарської та Голубієвицької сільських рад), пункту 3 (в зв`язку з тим, що були допущені помилки при обрахуванні площ с/г угідь, що приймаються до розпаювання та площ с/г угідь, що вилучаються із користування, внесено зміни до розпорядження голови РДА від 22.08.2005 №142).

          Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

          Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 25.01.2021 відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі за вищевказаним позовом.
          Судове рішення обґрунтовано тим, що зміст позовних вимог та характер правовідносин щодо яких виник спір, вказує на те, що звернення до суду з позовом спрямоване, насамперед, на захист права позивача, як члена реформованого КСП "ім.Шорса", щодо набуття у власність земельної ділянки у меншому розмірі, у зв`язку з переданням до земель запасу Базарської та Голубієвицької сільських рад сільгоспугіддя площею 144,27 га на підставі оскаржуваних розпоряджень, а тому спір не відноситься до публічно-правового і має вирішуватися судом за правилами цивільного судочинства.

          Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

          Не погодившись із судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану ухвалу та прийняти постанову, якою передати справу Житомирському окружному адміністративному суду для продовження розгляду.
          Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не повністю з`ясовані обставини, що мають значення для справи, а рішення прийнято з порушенням норм процесуального права.

          Відзив/заперечення на апеляційну скаргу.

          Відповідач правом подання відзиву не скористався.

          Рух справи у суді апеляційної інстанції.

          Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2021 року відкрито апеляційне провадження у вищевказаній справі.
          Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2021 року справу призначено до судового розгляду в порядку письмового провадження.

          Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції.

          Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, відповідно до рішення Народицької районної ради Народицького району Житомирської області від 17.08.1995 №82 Колективному сільськогосподарському підприємству "ім. Щорса" передано у колективну власність 4782,6 га земель на території Базарської та Голубієвської сільських рад Народичького району.
          На підставі рішення Народицької районної ради Народицького району Житомирської області від 17.08.1995 №82 видано державний акт на право колективної власності серії ЖТ від 23.11.1995, зареєстровано в книзі за №18-01-000002.
           ОСОБА_1 був членом КСП "ім. Щорса" та в результаті розпаювання земель останнього отримав у власність земельну ділянку площею 2,72га (державний акт на право власності на земельну ділянку ЯБ №734398 від 11.04.2006).
          З відповіді Народицької районної ради Народицького району Житомирської області  №01-35/1155 від 27.07.2020 позивачу стало відомо, що розпорядженням голови Народицької районної державної адміністрації Житомирської області №142 від 02.08.2005 вилучено з розпаювання сільгоспугіддя на площі 1443,27 га, а відповідно до розпорядження голови Народицької районної державної адміністрації Житомирської області №222 від 10.11.2005 припинено право колективної власності земельними ділянками загальною площею 1443,27 га, які віднесено до земель запасу Базарської та Голубієвицької сільських рад.
          Позивач вважає, що в зв`язку із прийнятими відповідачем розпорядженнями  недоотримав земельний пай, оскільки його розмір мав бути більшим ніж 3,24 га. 
          З метою захисту своїх порушених прав звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

          Мотивувальна частина.

          Позиція Сьомого апеляційного адміністративного суду.
          
          Відповідно до пункту 4 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.
          Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
          Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
          На підставі пункту 7 частини першої статті 4 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
          Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.
          Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.
          Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.
          Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
          Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
          Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.
          Судом першої інстанції обґрунтовано встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, направленим на поновлення обмеженого права щодо отримання земельної ділянки в результаті розпаювання КСП "ім. Щорса".
          Отже, цей позов подано з метою поновлення права ОСОБА_1 на отримання у більшому розмірі земельної ділянки в результаті розпаювання КСП "ім. Щорса".
          Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
          Стаття 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
          Згідно із частиною четвертою статті 11 ЦК України у випадках, установлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. Отже, рішення суб`єктів владних повноважень, можуть бути підставами виникнення/припинення цивільних прав та обов`язків.
          До способів захисту цивільних прав та інтересів належить, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб (пункт 10 частини другої статті 16 цього Кодексу).
          На підставі частини першої статті 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Таким чином, визнання незаконними рішень суб`єкта владних повноважень може бути способом захисту цивільного права або інтересу.
          Отже, якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, спричинених рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.
          Враховуючи те, що спір направлений на захист майнового права позивача, колегія суддів, незважаючи на участь у спорі суб`єкта владних повноважень, дійшла висновку про те, що цей спір не є публічно-правовим та не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.
          Відповідно до пункту 1 частини першої статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
          Згідно з частиною шостої статті 170 КАС України у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.
          Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позов ОСОБА_1 слід вирішувати в порядку цивільного судочинства.

          Висновок за результатами розгляду апеляційної скарги.                                                   

          Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи повно дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване судове рішення про відмову у відкритті провадження у справі.
          Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 

П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а  ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 25 січня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.
          
Головуючий	 	 	Кузьмишин В.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Сушко О.О.    Сапальова Т.В.