ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4316/21 Справа № 206/2688/18 	  	Суддя у 1-й інстанції - Кушнірчук Р. О. Суддя у 2-й інстанції - Демченко  Е. Л.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2021 року        колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

                       головуючого - судді Демченко Е.Л.
                       суддів - Куценко Т.Р., Макарова М.О.

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження, без повідомлення учасників справи, в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 28 січня 2021 року по справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення від 05 жовтня 2018 року за нововиявленими обставинами, -

в с т а н о в и л а:

       У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд рішення суду від 05 жовтня 2018 року по справі за позовом  ОСОБА_1  до КП "Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня" Дніпропетровської обласної ради про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення шкоди за нововиявленими обставинами. 
       Ухвалою Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 17 грудня 2020 року вказану заяву залишено без руху.
       Ухвалою Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 28 січня 2021 року заяву визнано неподаною та повернуто заявнику. 
       Не погодившись з такою ухвалою суду, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив ухвалу Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 28 січня 2021 року скасувати, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. 
       Апеляційна скарга мотивована тим, що суд безпідставно повернув його заяву як неподану, оскільки ухвала про залишення його заяви без руху незаконна, правових підстав для залишення заяви без руху не було, крім того наполягав на тому, що він не міг виконати її умови так як вона була адресована ОСОБА_1 , в той час коли він являється ОСОБА_1 . 
       Правом на надання відзиву на апеляційну скаргу відповідач по справі не скористався. 
       Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.
       Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.
       Згідно ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1,5,6,9,10,14,19,37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи та без їх виклику.
       Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться (частина 13 статті 7 ЦПК України).
       Отже, враховуючи викладене апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 28 січня 2021 року підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику у відповідності до вимог ч.2 ст.369 ЦПК України. 
       Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню з наступних підстав.
       Повертаючи заяву ОСОБА_1 як неподану суд першої інстанції виходив з того, що заявник не усунув недоліки заяви у встановлений строк. 
       Проте з такими висновками суду погодитися не можна, зважаючи на наступне.
       Так, за положеннями ст.ст.55,124 Конституції України та ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
       Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
       Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
       Відповідно до ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
       Однією з основних засад судочинства, визначених п.8 ч.3 ст.129 Конституції України є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду.
       За правилами ч. 1 ст. 423 ЦПК України рішення суду, яким закінчено розгляд справи, що набрало законної сили, може бути переглянуте за нововиявленими або виключними обставинами.
       Відповідно п.1 ч.2 ст.423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.
       При цьому, п.1 ч.1 ст.424 ЦПК України визначено, що заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами з вищезазначеної підстави може бути подано учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.
       Стаття 426 ЦПК України передбачає форму та зміст заяви про перегляд судових рішень суду за нововиявленими обставинами, а саме у ній повинно бути зазначено: 1) найменування суду, якому адресується заява; 2) ім`я (найменування) особи, яка подає заяву, місце її проживання чи місцезнаходження; 3) інші учасники справи; 4) дата ухвалення і зміст судового рішення, про перегляд якого подано заяву; 5) нововиявлені або виключні обставини, якими обґрунтовується вимога про перегляд судового рішення, дата їх відкриття або встановлення; 6) посилання на докази, що підтверджують наявність нововиявлених або виключних обставин. До заяви додаються: 1) копії заяви відповідно до кількості учасників справи; 2)документ про сплату судового збору; 3) докази, що підтверджують наявність нововиявлених або виключних обставин; 4) документ, що підтверджує повноваження представника особи, яка подає заяву, - якщо заява підписана таким представником; 5) клопотання особи про витребування копії рішення міжнародної судової установи, юрисдикція якої визнана Україною, в органу, відповідального за координацію виконання рішень міжнародної судової установи, якщо її немає у розпорядженні особи, яка подала заяву, - у разі подання заяви про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 2 частини третьої статті 423 цього Кодексу; 6) у разі пропуску строку на подання заяви - клопотання про його поновлення.
       Відповідно до ч.3 ст.427 ЦПК України до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 426 цього Кодексу, застосовуються положення ст.185 цього Кодексу.
       За змістом ст.185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
       Як передбачено ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
       У справі «Белле проти Франції» Європейський суд з прав людини зазначив, що ст.6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.
       Таким чином, в розумінні Європейського суду з прав людини основною складовою права на суд є право доступу до правосуддя, яке полягає в тому, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитися правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Реалізація основоположного принципу здійснення правосуддя як верховенства права безпосередньо залежить від права на доступ до суду, яке має застосовуватися на практиці та бути ефективним. Для того, щоб право на доступ було ефективним, повинна бути реальна можливість оскаржити дію, що порушує право.
       З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 17 грудня 2020 року заяву ОСОБА_1 залишено без руху для приведення її у відповідність до вимог ст.426 ЦПК України, а саме: для долучення копій заяви у відповідності до кількості осіб та долучення доказів, що підтверджують наявність нововиявлених обставин. 
       У зв`язку з невиконанням вимог ухвали, заяву визнано неподаною та повернуто заявнику. 
       Колегія суддів звертає увагу на те, що дана заява була подана до суду без копій у зв`язку з ч. 2 ст. 177 ЦПК України. 
        Проект Закону №4326 про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо проведення судово-психіатричної експертизи в адміністративному провадженні та рішення ЄСПЛ у справі "Заїченко проти України №2", на які посилається заявник як на підставу для перегляду судового рішення є у відкритому доступі та ненадання їх копії не є підставою для повернення заяви ОСОБА_1 . 
       Правова оцінка зазначених у заяві обставин й вирішення питання щодо наявності чи відсутності підстав для перегляду судового рішення за правилами глави 3 розділу V ЦПК України здійснюється судом за наслідками розгляду заяви в порядку, встановленому ст.429 ЦПК України.
       Отже повернення заяви із визначених судом першої інстанції підстав суперечить положенням ЦПК України.
       Крім того, доводи апеляційної скарги в частині невірного зазначення по-батькові заявника ОСОБА_1 знайшли свої підтвердження. 
       Суд першої інстанції повернув позовну заяву із формальних міркувань, порушивши конвенційне право на доступ до правосуддя.
       За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.379 ЦПК України є підстави для скасування ухвали, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення справи до суду першої інстанції для вирішення питання відповідно до ЦПК України.
       Керуючись ст.ст.367,374,379,381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

       Ухвалу Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 28 січня 2021 року скасувати і справу повернути до суду першої інстанції для вирішення питання відповідно до ЦПК України. 

       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів. 

       Повний текст постанови складено 26 квітня 2021 року.

               Головуючий:                                         Демченко Е.Л.

                Судді:                                                 Куценко Т.Р. 

                                                                        Макаров М.О.