ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.2021 року          м.Дніпро         Справа №  904/3601/20
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді:  Верхогляд Т.А. (доповідач)                                              
суддів: Паруснікова Ю.Б., Вечірка І.О.,
розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу  Приватного акціонерного товариства "ПІВНІЧНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ  КОМБІНАТ" на рішення  господарського суду Дніпропетровської області від 10.12.2020 року (повний текст складено 21.12.2020 року)  у справі №904/3601/20  (суддя Юзіков С.Г.) 
за позовом  Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" 
до Приватного акціонерного товариства "ПІВНІЧНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ  КОМБІНАТ" 
про стягнення 187 724,88 грн. плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу,-
ВСТАНОВИВ:

          Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 10.12.2020 року   у справі №904/3601/20  позов  задоволено.
          Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", 50079, м. Кривий Ріг (код 00191023) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця", 03680, м. Київ, вул. Тверська, 5 (код 40075815) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", 49600, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 108 (код 40081237) 181 523,04 грн плати за користування вагонами, 6 201,84 грн  збору за зберігання вантажу, 2 815,87 грн судового збору.
          12.01.2021 року видано судовий наказ.
          Рішення мотивовано тим, що відповідач несвоєчасно вивільняв колії станції Терни від вантажу, який прибув на його адресу, а тому спричинив ситуацію, за якої залізниця не мала можливості виконати свої зобов`язання за договором на перевезення по накладним і довести власні вагони на станцію призначення його одержувачу – ПАТ "Північний ГЗК". 
          Суд зазначив, що матеріалами справи встановлено своєчасне  повідомлення відповідача про готовність залізниці подати вагони, які прибули на його адресу. Відповідачем не доведено відсутності своєї вини у спричиненні скупчення вагонів на станції призначення; а на станції призначення, окрім зайняття колій під технологічними операціями, має бути забезпечено і наявність вільних колій для своєчасного приймання поїздів.
          Не погодившись з рішеннями місцевого господарського суду, Приватне акціонерне товариство "Північний гірничо-збагачувальний комбінат"  звернулось до Центрального апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.12.2020 року у справі №904/3601/20 в частині стягнення 140 939,88 грн. та прийняти в цій частині нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог АТ «Українська залізниця» відмовити. 
          В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник зазначає, що:
-  згідно п.6 договору № ПР/М-17-2/14-744/ НЮдч про експлуатацію залізничної під`їзної колії ПРАТ "ПІВНГЗК", яка примикає до станцій Терни, Рядова регіональної філії "Придніпровська залізниця ПАТ "Українська залізниця" (далі за текстом - Договір про експлуатацію) від 14.12.2017 року зазначено, що вагони, що прибули на ст. Терни регіональної філії "Придніпровська залізниця" (далі - станція призначення) для ПРАТ "ПІВНГЗК", подаються локомотивом Залізниці на одну з колій №№ 1,2,3,4,5,6,7,8,13, за вказівкою чергового по залізничній станції, де здійснюються передавальні операції з вагонами у технічному та комерційному відношенні;
- згідно п.12 Правил користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Мінтранспорту України від 25.02.1999 року №113 (далі - Правила) загальний час, за який вноситься плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з вини вантажовласника та час перебування їх у безпосередньому його розпорядженні;
- за п.13 Правил плата за користування стягується з вантажовласника також у разі затримки вагонів (контейнерів) під час перевезення в усіх випадках, крім тих, які залежать від залізниці.
- відомості плати за користування вагонами форми ГУ - 46, складені для нарахування плати за користування вагонами за вказаними актами, були підписані відповідачем із запереченнями, а саме:
- за наказом № 66: "Із затримкою по актам форми ГУ-23-а № 1 не згодні у зв`язку із штучною затримкою. Станом на 24.05.2019 з 14:50 до 25.05.2019 17:55 год. на приймально-відправних коліях 1,2,3,4,5,6,7 станції Терни, не було затриманих вагонів на АЗФ, а 8 колія для руху потягів закрита у зв`язку із ремонтними роботами";
- на момент складання зазначених в позові наказів на станції Терни з вини відповідача не було забрано лише вагони, які були розміщені на 13-й колії, яка не використовується позивачем для приймання вагонів, тому розміщення на 13 колії ст. Терни вагонів жодним чином не впливає на можливість приймання інших вагонів станцію.
          Враховуючи зазначене, апелянт вважає, що посилання позивача на необхідність сплати плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу за вагонами №№ 47180039, 47180104, 47180096, 4717965, 47180021, 47179973, 47180054, 47180005, 47179981, 47180013, які прибули на адресу ПРАТ "ПІВНГЗК" не підтверджено позивачем належними доказами. Проте суд першої інстанції не врахував цей факт при винесенні рішення, доводи відповідача у їх сукупності були залишені поза увагою. Зазначене слугувало лише частковому аналізу складових даної справи, а отже таке рішення підлягає скасуванню.
          Позивачем відзив на апеляційну скаргу не надано.  
          Відповідно до  ч.3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
          Положенням ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу  України встановлено, що у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.
          Відповідно до ч.5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу  України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
          За приписами ч.10 ст.270 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
          Відповідно до ч. 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
          Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 03.03.2021 року було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача в порядку письмового провадження.
          Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга  не підлягає задоволенню з наступних підстав:   
          Відповідно до ч.ч.1,2 ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
                  Відповідно до ст. ст. 7, 13 Господарського процесуального кодексу України правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. 
          Згідно ст.ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.  Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
          З матеріалів справи вбачається, що 14.12.2017 року між позивачем (Залізницею) та відповідачем (Власником колії) укладено договір про експлуатацію залізничної під`їзної колії ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", яка примикає до станції Терни і Рядова регіональної філії Придніпровська залізниця ПАТ "Укрзалізниця" № ПР/М-17-2/14-744/НЮдч (далі Договір), за п.1 1 якого, згідно зі Статутом залізниць України, Правилами перевезень вантажів залізничним транспортом України і на умовах договору експлуатується під`їзна колія, яка належить Власнику колії, яка примикає до станції Терни — стрілками №№2, 4, 6 у парній горловині станції та до Рядова - стрілкою № 8 до колії № VI станції Рядова. 
          Під`їзна колія обслуговується локомотивом Власника колії. Межею під`їзної колії є знаки "Межа під`їзної колії", які встановлено по станції Терни біля:
- маневрового світлофору М10, розташованого на відстані 61,5 м від вістряка стрілки №2 станції Терни; 
- маневрового світлофору М8, розташованого на відстані 86,2 м від граничного стовпчика стрілки № 4 станції Терни; 
- маневрового світлофору М6, розташованого на відстані 147,2 м від граничного стовпчика стрілки № 6 станції Терни; по станції Рядова біля вхідного світлофору - Чк, розташованого на відстані 500 м від вістряка стрілки № 8 станції Рядова.
          Розгорнута довжина під`їзної колії складає 268 700 погонних метрів (п. 2 Договору).
          Рух поїздів на під`їзній колії здійснюється з додержанням Правил технічної експлуатації залізниць України, Інструкції про порядок обслуговування і організації руху на під`їзній колії та Інструкції по сигналізації на залізницях України (п. 4 Договору). 
          Відповідно до п. 5 Договору здавання вагонів для під`їзної колії зі станції Терни, Рядова здійснюється: 
-  порожні хопери - через інтервал часу 2,0 години;
-  порожні напіввагони для навантаження концентрату залізорудного, обкотишів -  через інтервал часу 2,5 години;
- вагони з небезпечними вантажами класу "1ВМ" - не пізніше, ніж через 2 години з моменту їх прибуття на станцію примикання;
- інші вагони - за повідомленнями, які передає прийомоздавальник вантажу та багажу станції, нарочним прийомоздавальнику Власника колії не пізніше, ніж за 2 години до фактичного здавання вагонів, із реєстрацією у Книзі повідомлень форми ГУ-2. У разі здавання вагонів залізницею власнику колії за його згодою раніше встановленого інтервалу, передача вагонів здійснюється поза інтервалом.
          Згідно з п. 6 Договору вагони, що прибули на станцію Терни регіональної філії "Придніпровська залізниця" для ПрАТ "ПівнГЗК", подаються локомотивом залізниці на одну з колій №№ 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 13 станції Терни, за вказівкою чергового по залізничній станції, де здійснюються передавальні операції з вагонами у технічному та комерційному відношенні. Подальший рух вагонів здійснюється локомотивом Власника колії. Вагони, що прибули на станцію Рядова регіональної філії "Придніпровська залізниця" для ПрАТ "ПівнГЗК", подаються локомотивом залізниці на одну з колій №№ 3А, 3Б, І, ІІ, 4, 5, VI, 7, 8, 9, 10 станції Рядова, за вказівкою чергового по залізничній станції, де здійснюються передавальні операції з вагонами у технічному та комерційному відношенні. Подальший рух вагонів здійснюється локомотивом Власника колії. 
          Про готовність вагонів до забирання власник колії повідомляє залізницю. Повідомлення передає начальник зміни цеху зовнішнього транспорту (диспетчер зміни, черговий по станції) або диспетчер виробничого відділу УЗТ по телефону відповідальному працівнику станції примикання залізниці не пізніше, ніж за 2 години до пред`явлення вагонів до здачі залізниці, з наступним наданням письмового повідомлення за формою, встановленою Правилами користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 № 113 (п. 8 Договору).
          Час перебування вагонів на під`їзній колії обчислюється з моменту закінчення передавальних операцій при передачі вагонів залізницею Власнику колії до моменту закінчення цих операцій при поверненні вагонів залізниці (п. 11 Договору). 
          Для під`їзної колії встановлюється загальний термін перебування усіх вагонів - 15,0 год. (п. 12 Договору).
          Відстань для нарахування збору за подачу, забирання вагонів встановлюється 0 км в обидва кінці (п. 13 Договору).
          Відповідно до п. 14 Договору Власник колії сплачує залізниці:
- за користування вагонами - згідно з Правилами користування вагонами і контейнерами за ставками, наведеними у розділі V Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ним послуги (Тарифного керівництва № 1);
- за зберігання вантажів у вагонах - у разі затримки їх з причин, залежних від власника колії, після закінчення терміну безоплатного зберігання, сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї) - згідно з правилами зберігання вантажів;
- інші збори і плати за додаткові роботи та послуги, які виконує залізниця для власника колії - згідно з діючими нормативними документами.
          Збори і плати вносяться на підставі ст. 62 Статуту залізниць України у національній валюті України, на умовах попередньої оплати на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання філії "ЄРЦ". 
          Пунктом 15 Договору встановлено, що Власник копії несе відповідальність за схоронність вагонного парку відповідно до статті 124 Статуту залізниць України, розділу ІV "Порядок розрахунку розмірів збитків за пошкодження вантажних вагонів" Правил користування  вагонами і контейнерами. 
          Вагони з під`їзної колії повертаються очищеними від вантажу, із знятими реквізитами кріплення після розвантаження, промитими у випадках, передбачених Правилами перевезення  вантажів навалом і насипом, згідно зі статтею 35 Статуту залізниць України. 
          У п. 19 Договору сторони погодили, що договір вважається укладеним з моменту підписання його сторонами та скріплення печатками сторін, і діє з 23.12.2017 року до 23.12.2022 року включно. 
          Сторонами не спростовується, що у січні 2020 року  за накладними №47180039, 47180104, 47180096, 47179965, 4780021, 47179973, 47180054, 47180005, 47179981, 47180013, 47173876, 47173992, 47173984, 47174040, 47174024, 47173927, 47174016, 47174065, 47174032, 47174008, 47174057, 47173901, 47199229, 47199005, 47199039, 47199104, 47199252, 47199062, 47199245, 47199237, 47199260, 47198999, 47199120, 47199054, 47199088, 47198981, 47174073, 47174081, 47173968, 47173885 Залізницею прийнято до перевезення на адресу одержувача ПрАТ "Північний ГЗК" порожні власні вагони.
          На шляху прямування, відповідно до п.9, 10 розділу ІІІ Правил користування вагонами та контейнерами (далі Правила), дані вагони затримано на підставі наказу №66 від 02.01.2020 року  через зайнятість колій станції призначення Терни у зв`язку з неприйняттям вантажу відповідачем на свою під`їзну колію. 
          За фактом затримки вагонів станцією затримки Нижньодніпровськ-Пристань складено відповідні Акти про затримку вагонів форми ГУ-23а №1 від 02.01.2020 року, №1 від 09.01.2020 року,  Акт загальної форми ГУ-23 №354 від 02.01.2020 року.
          Повідомлення про затримку вагонів на підходах до станції призначення з вини відповідача вручені представнику вантажоодержувача своєчасно, що відповідач не заперечує.
          Відповідні накази про затримку вагонів на станціях підходів надані позивачем до матеріалів справи та підтверджують початок та кінець затримки вагонів, зазначених в актах ф.ГУ-23.
          За весь час затримки вагонів на підходах до станції Терни з вини вантажовласника позивачем нараховано плату за користування у загальній сумі 181    523,04 грн., яка включена до Відомостей плати за користування вагонами форми ГУ-46:
-  №16019014  (підписана представником відповідача із застереженнями щодо нарахованої суми 82    925,10 грн.; із затримкою за актами ГУ-23а №1 не згодні, у зв`язку зі штучною затримкою. Станом на 04.01.2020 з 12:00 год. до 16:30 год. на приймально-відправних 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7 станції Терни по АОФ не було затриманих вагонів, а 8 колія для руху потягів була зачинена в зв`язку з ремонтними роботами. Всього за відомістю підтвердив 33 538,20 грн.); 
-  №17019012 (підписана представником відповідача з застереженнями щодо нарахованої суми 3 796,90 грн.; із затримкою за актами ГУ-23а №1 не згодні, у зв`язку зі штучною затримкою. Станом на 04.01.2020 з 12:00 год. до 16:30 год. на приймально-відправних 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7 станції Терни по АОФ не було затриманих вагонів, а 8 колія для руху потягів була зачинена в зв`язку з ремонтними роботами. Всього за відомістю підтвердив 842,20 грн.); 
- №16019013 (підписана представником відповідача з застереженнями щодо нарахованої суми 64 571,40 грн.; з затримкою за актами ГУ-23а №1 (ст. Нижньодніпровськ Пристань) не згодні, у зв`язку зі штучною затримкою. Станом на 04.01.2020 з 12:00 год. до 16:30 год. на приймально-відправних 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7 станції Терни по АОФ не було затриманих вагонів, а 8 колія для руху потягів була зачинена в зв`язку з ремонтними роботами. Всього за відомістю підтвердив 7  261,90 грн.).
          Залізницею було оформлено акти форми ГУ-23а, ГУ-23 на підставі яких розраховано плату за користування спірними вагонами у сумі 187 724,88 грн. та збір за зберігання вантажу в сумі 6201,84 грн., що на думку позивача підлягають стягненню з ПрАТ "Північний ГЗК".
          Відповідно до положень ч. 5 ст. 307 Господарського кодексу України, які кореспондуються з положеннями ч. 2 ст. 908 та ст. 920 Цивільного кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.
          Відповідно до ст. ст. 3, 8 Закону України "Про залізничний транспорт" № 273/96-ВР від 04.07.1996 року  законодавство про залізничний транспорт загального користування складається з Закону України "Про транспорт", "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства  залізничного транспорту загального користування", цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України. Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування, безпеки руху, охорони праці, забезпечення громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті України є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України. 
          Згідно із ст. 17 Статуту залізниць України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 року № 457 (далі по тексту – Статут залізниць України) перевезення вантажів залізничним транспортом організовується на договірних засадах. 
          Статтею 71 Статуту залізниць України встановлено, що взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під`їзних колій, визначаються договором. Подача і забирання вагонів, а також маневрова  робота на  залізничних коліях,  що належать  підприємствам,  здійснюються  їх локомотивами. Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під`їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів).
          На кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 року № 644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 року за № 863/5084 (зі змінами та доповненнями).
          Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача та супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу разом з вантажем.
Виходячи з положень ст. ст.  46, 47 Статуту залізниць України, одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що прибув на його адресу, навіть поставка якого йому не передбачена планом (договором. контрактом, замовленням, нарядом тощо). За несвоєчасне забирання вантажу справляються відповідні плата і збори.
          За змістом положень ч. ч. 1, 2 статті 119 Статуту залізниць України за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. 
          Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.
          Відповідно до п. 8 Правил користування вагонами і контейнерами у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та  хвилинах) початку та           закінчення затримки вагонів і їх номери.
          Правилами користування вагонами та контейнерами, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 року № 113 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 15.03.1999 року за № 165/3458, встановлено порядок і умови обліку і нарахування плати за користування вагонами, а саме:
- п.3: "Облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за відомістю плати за користування вагонами ф.ГУ-46, відомістю плати за користування контейнерами ф.ГУ-46к..., які складаються на підставі Пам`яток про подавання/забирання вагонів ф.ГУ-45, Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами, актів про затримку ф.ГУ-23а, актів загальної форми ГУ-23... ";
- п.4: "Відомості плати за користування вагонами складаються на вагони, що подаються під навантаження та вивантаження, є документами обліку часу перебування вагонів у пунктах навантаження та вивантаження та на під`їзних коліях і містять розрахунки платежів за користування вагонами";
- п.6: "Усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника";
- п.8: "У разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час початку та закінчення затримки вагонів і їх номери";
- п.9: "Про затримку вагонів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ";
- п.10: "Облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акта про затримку вагонів, що складається станцією. Усі дані в цьому акті, передаються станцією у "Повідомленні про затримку вагонів" на станцію призначення. Станція призначення інформує вантажовласника про затримку вагонів з його вини, передаючи йому копію Повідомлення про затримку вагонів не пізніше двох годин після його отримання (телефонограмою, телеграфом, поштовим зв`язком, через посильних, факсом або іншим способом...) ";
- п.12: "Загальний час, за який вноситься вантажовласником плата за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника. При цьому, час до 30 хвилин не враховується, а час 30 хвилин і більше враховується як повна година".
          Порядок нарахування збору за зберігання вантажу визначено Правилами зберігання вантажів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року № 644 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 року за № 866/5087.
          Пунктом 4 Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту від 21.11.2000 року № 644, зареєстрованих в Міністерстві юстиції  24.11.2000 року за  №  864/5085  (далі – Правила) встановлено, що відомості плати за користування вагонами, контейнерами складаються на вагони, контейнери, що подаються під навантаження та вивантаження, є документами обліку часу перебування вагонів, контейнерів у пунктах навантаження та вивантаження та на під`їзних коліях і містять розрахунки платежів за користування вагонами, контейнерами.
          Відповідно до п. 16  Правил користування вагонами і контейнерами вантажовласник звільняється від плати за користування вагонами і контейнерами: а) якщо   затримка  вагонів  або  контейнерів  виникла  через  стихійне  лихо,  що  спричинило  припинення  руху  на  залізничних  під`їзних  коліях,  а  також  через  стихійне  лихо  або аварію на  підприємстві,  внаслідок  яких  згідно   з   чинними   положеннями  заборонено виконувати вантажні роботи;   б) у разі подання локомотивом залізниці вагонів і контейнерів на фронти навантаження (вивантаження) у кількості, що перевищує їх  максимальну переробну спроможність. Вказана максимальна переробна спроможність   визначається   за   договором   між   залізницею  і вантажовласником;  в)   у   разі  затримки  прийняття  залізницею  вагонів,  які  пред`явлено  їй до здачі, з причин, що залежать від залізниці. Час  такої  затримки  зазначається  у  графі  "Примітки"  Пам`ятки  про подавання/забирання  вагонів,  цей  час виключається із загального часу   користування   вагонами   (контейнерами). Причина звільнення  від  плати  за  користування  вагонами  і контейнерами зазначається у графі "Примітки"  відомості  плати  за користування вагонами (контейнерами).
          На думку колегії суддів наявними у справі, належними та допустимими доказами, а саме: 
- договором про експлуатацію залізничної під`їзної колії ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", яка примикає до станції Терни і Рядова регіональної філії Придніпровська залізниця ПАТ "Укрзалізниця" № ПР/М-17-2/14-744/НЮдч;
- перевізними накладними №№ 47180039, 47180104, 47180096, 47179965, 4780021, 47179973, 47180054, 47180005, 47179981, 47180013, 47173876, 47173992, 47173984, 47174040, 47174024, 47173927, 47174016, 47174065, 47174032, 47174008, 47174057, 47173901, 47199229, 47199005, 47199039, 47199104, 47199252, 47199062, 47199245, 47199237, 47199260, 47198999, 47199120, 47199054, 47199088, 47198981, 47174073, 47174081, 47173968, 47173885;
- Актами про затримку вагонів форми ГУ-23а №1 від 02.01.2020 року, №1 від 09.01.2020 року, Актом загальної форми ГУ-23 №354 від 02.01.2020 року;
- Відомостями плати за користування вагонами форми ГУ-46;
- наказом №66 від 02.01.2020 року про затримку вагонів та іншими доказами позивачем підтверджено підстави та розмір проведеного нарахування плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу.
          Апелянт правильність нарахування не спростовує. Між тим, його заперечення щодо наявності вільних колій та неправомірність нарахування сум, про які він зауважив при підписанні Відомостей плати за користування вагонами форми ГУ-46 належним чином оцінені судом.
          Так, зайнятість приймально-відправних колій на станції призначення згідно з технологічним процесом роботи станції планує проїзний диспетчер залізниці з урахуванням підводу під навантаження порожніх вагонів парку АТ "Укрзалізниці" і власних вагонів з вантажем на адресу підприємства, маневрової роботи, необхідності приймання навантажених маршрутів з відповідачем, обгону локомотивів, для чого необхідна наявність вільних колій станції.
          Підпунктом 14.2.1 п. 14.2 Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язків України від 31.08.2005  року № 507, визначено, що приймання поїздів на станцію має проводитись тільки на вільні колії, які призначені для цього технічно-розпорядчим актом станції.
          Наявність тимчасово вільних колій на станції - це виробничий процес роботи станції, передбачений нормами Статуту.
          Отже, на станції призначення, крім зайняття колій під технологічними операціями з вагонами, має бути забезпечено і наявність вільних колій, що визначається технічно-розпорядчим актом станції.
          Доводи скаржника про наявність всіх (окрім колії №13)  вільних колій, передбачених умовами договору, належними та допустимими доказами не підтверджується.
          Пунктом 46 Статуту залізниць України на одержувача покладено обов`язок прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами. Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.
          Тобто, у розумінні п. 46 Статуту залізниць України терміни "безоплатного зберігання вантажів у вагонах, що надійшли на адресу одержувача, на коліях залізниці" та "безоплатного користування місцем загального користування на залізниці" охоплюються періодом у часі з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача.
          Порядок зберігання вантажів та нарахування у зв`язку із цим відповідного збору визначено Правилами зберігання вантажів, затвердженими наказом Мінтранспорту України від 21.11.2000 року № 644.
          Пунктами 4, 5 зазначених Правил передбачено, що термін граничного зберігання починається з моменту вивантаження вантажу (контейнера з вагона) засобами залізниці або з моменту подачі вагона під вивантаження засобами одержувача. Якщо одержувач не вивіз вантаж з місця загального користування у терміни, встановлені п. 46 Статуту, з нього стягується плата за зберігання вантажу, встановлена тарифом, незалежно від того, чиїми засобами здійснюється охорона вантажу.
          Згідно з п. 8 Правил зберігання вантажів, збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) сплачується після закінчення терміну безоплатного зберігання незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо).
          Збір за зберігання вантажів є регульованим тарифом, визначеним у Тарифному керівництві № 1, затвердженому наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 року №317.
          Зважаючи на наведене, апеляційний господарський суд зазначає, що обов`язок щодо сплати збору за зберігання вантажів покладається на одержувача (вантажоодержувача, вантажовласника) у разі, якщо ним було допущено прострочення у вивезенні вантажу з місця загального користування в межах терміну безоплатного користування (п. 5 Правил зберігання вантажів), та у разі затримки залізницею вантажів у вагонах з вини одержувача незалежно від місця затримки зі спливом терміну безоплатного зберігання (п. 8 Правил зберігання вантажів).
          При цьому, нарахування одержувачу збору за зберігання вантажу у вагонах незалежно від місця їх затримки за весь період затримки понад термін безоплатного користування здійснюється залізницею за регульованим тарифом за фактом затримки вагонів, що слідують за адресою одержувача, якщо така затримка сталася з вини одержувача.
          Водночас, загальні норми п. 46 Статуту залізниць України та п. 8 Правил зберігання вантажів, що передбачають право залізниці на нарахування одержувачу збору за зберігання вантажу за регульованим тарифом, застосовуються незалежно від місця затримки вантажу, за умов доведення вини одержувача у такій затримці.
          Актами загальної форми ГУ-23 підтверджується факт скупчення вагонів на станціях підходу Нижньодніпровськ-Пристань під час видачі залізницею наказу № 66 від 02.01.2020 року з вини ПрАТ "Північний ГЗК".
          Отже, наявні у справі докази свідчать про те, що залізниця не мала можливості доставити спірні вагони на станцію призначення з огляду на знаходження на її коліях вагонів, що прибули на адресу відповідача раніше та своєчасно не забиралися ним на свою під`їзну колію. Дані факти засвідчено в складених на станції призначення Терни актах загальної форми ГУ-23. 
          Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
          Згідно із ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
          Звертаючись із апеляційною скаргою, скаржник не спростував наведених висновків суду першої інстанції та не довів неправильного застосування судом норм матеріального та процесуального права, як необхідної передумови для зміни чи скасування прийнятого ним судового рішення.
          З урахуванням викладеного, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення місцевого господарського суду у даній справі має бути залишено без змін.
          Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта. 
          Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 281 Господарського процесуального кодексу України, суд, - 

ПОСТАНОВИВ:

         Апеляційну скаргу залишити без задоволення.
          Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.12.2020 року   у справі №904/3601/20 залишити без змін.
          Судові витрати за розгляд  апеляційної скарги  покласти на Приватне акціонерне товариство "ПІВНІЧНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ  КОМБІНАТ".
          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків передбачених ч.3 ст.287 Господарського процесуального кодексу України.

          Головуючий суддя                                                               Т.А. Верхогляд

          Суддя                                                                                     Ю.Б. Парусніков 

          Суддя                                                                                     І.О. Вечірко