УКРАЇНА
ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
                                                                               Справа № 682/2246/20
Провадження № 22-ц/4820/423/21

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

19 травня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі
 
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
Талалай О. І. (суддя-доповідач), Корніюк А. П., П`єнти І. В., 
секретар судового засідання Філіпчук О. В., 
з участю в режимі відеоконференції Капури Л. І.,
представника відповідача ОСОБА_1 

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 682/2246/20 за апеляційною скаргою  ОСОБА_2 на рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 05 січня 2021 року (суддя Зеленська В. І.) у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Славутський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), про стягнення заборгованості за аліментами. 
Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд 

у с т а н о в и в :
У листопаді 2020 року ОСОБА_2 , звертаючись до суду із вказаним позовом, зазначала, що ОСОБА_3 є батьком їхньої дочки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 . За рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 26 жовтня 2011 року відповідач сплачував на її користь аліменти у розмірі 500 грн щомісячно на утримання дитини. 26 травня 2015 року рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області розмір аліментів змінено і стягнуто з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Виконавчий лист звернуто до примусового виконання.
Протягом 2015 року відповідач сплатив аліменти у сумі 4777 грн 18 коп. ОСОБА_3 займається підприємницькою діяльністю та з 16 березня 2000 року є одноосібним засновником і власником СФГ «Клепачі». Його частка у статутному фонді складає 100%, а отже дохід СФГ «Клепачі» є його власністю. Станом на 01 січня 2016 року відповідач мав у власності 657 земельних ділянок сільськогосподарського призначення загальною площею 1375,85 га, а станом на 13 травня 2020 року у його власності знаходиться уже 1099 земельних ділянок сільськогосподарського призначення площею 2210,6873 га. Загальна сума доходу ОСОБА_3 від сільськогосподарського виробництва у 2015 році складає 44162929 грн 20 коп. Відповідач мав би сплачувати аліменти з цієї суми доходу. Проте державний виконавець не нараховує заборгованість з урахуванням цього доходу. З приводу розміру заборгованості за аліментами виник спір.
Тому позивачка просила стягнути з ОСОБА_3 на її користь заборгованість за аліментами у сумі 11040732 грн 30 коп.
Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 05 січня 2021 року у позові відмовлено.
ОСОБА_2 , не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову. Посилається на незаконність судового рішення. Суд не взяв до уваги те, що згідно зі статтею 182 СК України до обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, належать наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав. Відповідно не враховано наявність у ОСОБА_3 на праві власності великої кількості земельних ділянок і доходи від здійснення підприємницької діяльності. Договір купівлі-продажу корпоративних прав від 20 лютого 2012 року, укладений між СФГ «Клепачі» (продавець) і ОСОБА_6 (покупець), суперечить вимогам закону. ОСОБА_3 як громадянин, який займається підприємницькою діяльністю, залишається одноосібним засновником СФГ «Клепачі». 
У засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримала. Представник відповідача визнав її необґрунтованою у повному обсязі.
Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до частини 1 статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Суд першої інстанції правильно установив, що на підставі рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 26 жовтня 2011 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області видав виконавчий лист №2-992/2011р про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі по 500 грн на кожну дитину щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 3).
На підставі рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 травня 2015 року виданий виконавчий лист № 682/2133/14-ц про зміну розміру стягнутих за рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 26 жовтня 2011 року аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та визначено розмір аліментів 1/4 частина усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, до досягнення дитиною повноліття (а.с. 4).
Відповідно до довідок № 788 і № 789 від 10 серпня 2016 року, виданих Славутським МРВ ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області, за період з січня 2015 року по червень 2015 року ОСОБА_2 отримала аліменти від ОСОБА_3 у розмірі 2000 грн, за період з червня по листопад 2015 року - 2195 грн 18 коп. (а.с. 5- 6).
Згідно з довідкою-розрахунком заборгованості за аліментами, затвердженою начальником Славутського МРВ ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області, заборгованість ОСОБА_3 за аліментами, що стягуються на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 31 грудня 2015 року складала 582 грн, станом на 22 липня 2016 року - 1646,32 грн (а.с. 7, 8).
На підставі відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, Статуту СФГ «Клепачі», зареєстрованого Славутською районною радою 16 березня 2000 року, станом на 20 лютого 2012 року ОСОБА_3 був засновником Селянського (фермерського) господарства «Клепачі» (а.с. 9-10, 11-19).
Відповідно до інформації, наданої Славутською об`єднаною державною податковою інспекцією ГУ ДФС у Хмельницькій області станом на червень 2016 року сума доходу СФГ «Клепачі», отримана від реалізації сільськогосподарської продукції власного виробництва, продуктів її переробки та від надання супутніх послуг за 2015 рік складає 41113825 грн 20 коп, а загальна сума доходу сільськогосподарського товаровиробника складає 44162829 грн 20 коп. (а. с. 20).
Станом на 01 січня 2015 року ОСОБА_3 набув право власності на 605 земельних ділянок сільськогосподарського призначення площею 1268,8575 га, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. 
За інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань у 2015 році засновником і керівником СФГ «Клепачі» с. Клепачі Славутського району Хмельницької області була ОСОБА_6 (а.с. 68-81).
Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.
Відмову у позові суд мотивував недоведеністю і безпідставністю позовних вимог.
Такий висновок суду відповідає обставинам справи і вимогам закону.
На підставі частини 4 статті 194 СК України заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років.
Згідно з частинами 1 і 4 статті 195 СК України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення.
Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом.
Відповідно до матеріалів справи між сторонами виник спір щодо розміру заборгованості за аліментами, а тому спір вирішувався судом.
Позивачка не надала суду доказів наявності у відповідача доходів за 2015 рік від зайняття підприємницькою діяльністю, від належних на праві власності земельних ділянок, які б мали бути враховані при утриманні аліментів, та наявності у зв`язку із цим заборгованості за аліментами.
Відповідно до частин 1, 5 і 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судовими рішеннями у справах № 682/2133/14-ц і № 682/1984/16-ц за скаргами  ОСОБА_2  на дії (бездіяльність) державного виконавця установлено, що за інформацією, повідомленою Славутською об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби України, ОСОБА_3 не отримував доходи від здачі в оренду земельних ділянок за 2015-2016 роки. 
Засновником СФГ «Клепачі» є ОСОБА_6 , а ОСОБА_3 є його членом. ОСОБА_3 свої корпоративні права члена господарства 21 лютого 2012 року відчужив ОСОБА_6 як засновнику господарства. Відповідач у СФГ «Клепачі» отримує дохід лише у формі заробітної плати, оскільки офіційно працює агрономом даного господарства. Бухгалтерією СФГ «Клепачі» проводяться утримання аліментів із заробітної плати боржника на користь ОСОБА_2 відповідно до виконавчого документа.
Дії державного виконавця Славутського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Хмельницькій області щодо примусового виконання виконавчого листа № 682/2133/14-ц про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_5 відповідають вимогам закону. 
Частиною 4 статті 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
З урахуванням наведеного не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про наявність правових підстав для задоволення позову. Вони не спростовують правильність висновку суду першої інстанцій, який у повному обсязі з`ясував обставини справи, права та обов`язки сторін, перевірив їхні доводи і надав належну оцінку доказам, а зводяться фактично до незгоди із судовим рішенням. 
Твердження позивачки про невідповідність вимогам закону договору купівлі-продажу корпоративних прав СФГ «Клепачі», укладеного 20 лютого 2012 року між ОСОБА_3 і ОСОБА_6 , є голослівним.
Безпідставним є посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на збільшення обсягу нерухомого майна у відповідача як на не враховану судом обставину при вирішенні спору. 
Відповідно до СК України зміна матеріального стану платника аліментів може бути підставою для заявлення до нього вимог про збільшення розміру аліментів, а не для нарахування заборгованості за аліментами.
Порушень процесуального закону, які б були підставою для скасування рішення, судом не допущено. 
Інші доводи апеляційної скарги правильний висновок суду не спростовують.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (п. 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України».
Рішення суду першої інстанції ухвалено відповідно до норм матеріального права із додержанням норм процесуального права і підстав для його скасування у межах доводів апеляційної скарги немає.
Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу  ОСОБА_2 залишити без задоволення. 
 
Ршення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 05 січня 2021 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Повне судове рішення складено 27 травня 2021 року.

Суддя-доповідач О. І. Талалай 

Судді А. П. Корніюк

І. В. П`єнта