ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2021 року 
м. Київ
справа №1540/4729/18
адміністративне провадження №К/9901/14084/19
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Жука А.В.,
суддів: Мартинюк Н.М.,  Мельник-Томенко Ж.М., 
 
розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу
за адміністративним позовом ОСОБА_1 
до Київської міської митниці ДФС України
про визнання протиправним і скасування наказу та зобов`язання вчинити певні дії,
провадження у якій відкрито
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26.03.2019 (головуючий суддя - Потапчук В.О., судді - Семенюк Г.В., Шляхтицький О.І.)
ВСТАНОВИВ:
І. Історія справи
Короткий зміст позовних вимог
1.   У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Київської міської митниці ДФС України, в якому просив суд:
- визнати протиправним та скасувати наказ Київської міської митниці Державної фіскальної служби України від 08.08.2018 №556-ос «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 »;
- зобов`язати Київську міську митницю Державної фіскальної служби України змінити дату припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 , на дату звільнення у день повного розрахунку; 
- стягнути з Київської міської митниці Державної фіскальної служби України на користь ОСОБА_1 середньомісячну заробітну плату за час вимушеного прогулу у сумі 18   000,00грн;
- зобов`язати Київську міську митницю Державної фіскальної служби України внести зміни у дату звільнення до трудової книжки ОСОБА_1 ;
- стягнути з Київської міської митниці Державної фіскальної служби України на  користь ОСОБА_1 моральну шкоду у сумі 5   000,00 грн;
- зобов`язати Київську міську митницю Державної фіскальної служби України видати ОСОБА_1 довідку про роботу в установі та розміру заробітної плати при звільненні з розшифруванням по дату повного розрахунку;
- зобов`язати Київську міську митницю Державної фіскальної служби України провести перерахунок заборгованості по заробітній платі за час вимушеного прогулу ОСОБА_1 відповідно до індексу інфляції. 
2. В обґрунтування позовних вимог позивач вказував, що його було звільнено під час перебування на лікуванні, не в останній день невикористаної відпустки, без виплати йому належного грошового забезпечення, без видачі трудової книжки, довідки про роботу в установі та розміру заробітної плати при звільненні. Позивач зазначав, що він звернувся до відповідача із заявою про внесення змін у наказ від 08.08.2018 №556-ос «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 », з проханням змінити дату звільнення з урахуванням листка непрацездатності, однак відповіді відповідачем надано не було. Стверджував, що трудова книжка станом на день подання позову йому не видана. Також, посилався на те, що дії відповідача завдавали йому значну моральну шкоду та підривають ділову репутацію, та він перебуває у стані постійного стресу та зазнає глибоких моральних страждань, у зв`язку з чим просив стягнути на його користь моральну шкоду в розмірі 5   000,00 грн.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
3. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29.11.2018 адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано наказ Київської міської митниці Державної фіскальної служби України від 08.08.2018 №556-ос «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 ».
Поновлено ОСОБА_1 на посаді завідувача сектора бухгалтерського обліку вилученого майна управління фінансування, бухгалтерського обліку та звітності Київської міської митниці Державної фіскальної служби України.
Стягнуто з Київської міської митниці Державної фіскальної служби України на користь ОСОБА_1 середньомісячну заробітну плату за час вимушеного прогулу у розмірі 19   028,36 грн. 
У задоволені іншої частини позовних вимог відмовлено.
4. Судом першої інстанції встановлено, що на день свого звільнення - 15.08.2018 -  позивач перебував на лікарняному, а тому, з огляду на положення ч. 3 ст. 40 КЗпП України, суд дійшов висновку про  протиправність спірного  наказу та наявності  підстав  для його  скасування, а також про необхідність  поновити позивача на  займаній посаді. На підставі цього суд стягнув з відповідача на користь ОСОБА_1 середньомісячну заробітну плату за час вимушеного прогулу.
5. Вирішуючи питання стосовно стягнення на користь позивача моральної шкоди, суд першої інстанції зазначив, що позивачем не доведено, з яких міркувань він виходив визначаючи розмір моральної шкоди, позивачем не надано підтвердження тих втрат, на які він посилається як на прояв дійсних негативних наслідків, а не суб`єктивних вражень, а тому дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог в цій частині. 
6. Щодо позовних вимог про зобов`язання Київської міської митниці Державної фіскальної служби України провести перерахунок заборгованості по заробітній платі за час вимушеного прогулу відповідно до індексу інфляції, суд  визнав такі вимоги передчасними, та зазначив, що завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи у публічно-правових відносинах, а не у захисті можливого порушення такого права у майбутньому. З аналогічних підстав судом було відмовлено в задоволенні позовних вимог про зобов`язання Київської міської митниці Державної фіскальної служби України видати позивачу довідку про роботу в установі та розміру заробітної плати при звільненні з розшифруванням по дату повного розрахунку, оскільки доказів звернення позивача із заявою про надання вказаної довідки чи відмови у її наданні позивачем суду надано не було.
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
7. Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26.03.2019 рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29.11.2018 скасовано, прийнято нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено в повному обсязі.
8. Рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що до спірних відносин положення статті 40 КЗпП України не застосовується, адже в даному випадку працівник був звільнений не з ініціативи власника або уповноваженого ним органу, а за угодою сторін.  Суд апеляційної інстанції зазначив, що спірний наказ прийнятий митницею на підставі заяви про надання відпусток з наступним звільненням за угодою сторін в останній день відпустки, а не з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності чи у період перебування працівника у відпустці.
Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву на неї
9.   У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Судуз  касаційною скаргою на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26.03.2019. У касаційний скарзі позивач, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права, просить скасувати зазначене судове рішення та залишити в силі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29.11.2019. 
10. У касаційній скарзі позивач вказує, що суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про те, що позивача було звільнено в останній день відпустки, та стверджує, що в цей день він перебував на лікарняному, що підтверджується листком непрацездатності. Позивач вважає, що при прийнятті оскаржуваного рішення судом апеляційної інстанції не було враховано його доводів, наведених у відзиві на апеляційну скаргу. Так, скаржник зазначає, що відповідачем були надані не всі невикористані відпустки, та протиправно було проведено заміну днів невикористаної оплачуваної відпустки грошовою компенсацією, про що вказано в наказі відповідача від 08.08.2018 №556-ос.
11. Також, позивач стверджує, що не був ознайомлений зі спірним наказом та не знав про дату свого звільнення, та жодних строків звільнення за угодою сторін не узгоджував.
12. Крім того, скаржник вказує, що апеляційний суд всупереч вимогам процесуального законодавства прийняв до розгляду апеляційну скаргу без документу про сплату судового збору. 
13. У відзиві на касаційну скаргу відповідач вважає доводи касаційної скарги необґрунтованими, просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін. Відповідач вказує, що позивач ініціював своє звільнення після використання належних йому щорічних основних та додаткових відпусток саме за угодою сторін, тобто звільнення відбулося  не за ініціативою власника, про що помилково зазначено судом першої інстанції, а тому обмеження щодо звільнення працівника у період його непрацездатності, встановлені ст. 40 КЗпП України, не можуть бути застосовані у даній справі. Також відповідач зазначає, що судовий збір був ним сплачений, однак платіжне доручення було надано суду пізніше, разом з клопотанням про долучення доказів до матеріалів справи.  
Рух адміністративної справи в суді касаційної інстанції
14.   Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.05.2019 для розгляду справи №1540/4729/18 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Стрелець Т.Г., судді - Білоус О.В., Желтобрюх І.Л .
15. Ухвалою Верховного Суду від 20.05.2019 відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою, встановлено строк для подання відзиву на касаційну скаргу.
16. Розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 31.05.2019 призначено повторний автоматизований розподіл справи №1540/4729/18, у зв`язку зі зміною спеціалізації та веденням до іншої судової палати судді-доповідача Стрелець Т.Г.., що унеможливлює її участь у розгляді касаційних скарг.
17. Протоколом повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від 05.06.2019 визначено новий склад суду: головуючий суддя - Жук А.В., судді - Мартинюк Н.М., Мельник-Томенко Ж.М.
18. Ухвалою Верховного Суду від 21.04.2021 адміністративну справу прийнято до провадження вказаною колегією суддів та призначено до судового розгляду у попередньому судовому засіданні.
ІІ. Встановлені судами фактичні обставини справи
19. Наказом Київської міської митниці ДФС №560-ое від 13.06.2016, на виконання постанови Приморського районного суду міста Одеси від 11.04.2008 в адміністративній справі №2а-354/08, з урахуванням ухвали Приморського районного суду міста Одеси від 10.05.2016 та на підставі заяви ОСОБА_1 від 13.06.2016, поновлено ОСОБА_1 на роботі з 13.10.2005, зараховано його з 13.06.2016 на посаду завідувача сектору бухгалтерського обліку та звітності з щомісячним посадовим окладом 1   828,00грн. 
20. 25 березня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Київської міської митниці ДФС України із заявою про надання відпусток з наступним звільненням, у якій просив відповідно до ст.16-2 Закону України «Про відпустки», ст.77-2 КЗпП України, ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» надати додаткові відпустки із збереженням заробітної плати тривалістю 14 календарних днів з 13.04.2018 по 26.04.2018 та з 27.04.2018р надати усі невикористані щорічні основні та додаткові відпустки з наступним звільненням відповідно до п.1) ст.36 КЗпП України, п. 3) ст.83 Закону України «Про державну  службу», за угодою сторін в останній день відпустки.
21. Листом Київської   міської   митниці  ДФС   від 12.04.2018  повідомлено    ОСОБА_1 про  те, що згідно поданої ним заяви було надано наступні відпустки: додаткову відпустку відповідно до ст.16-2 Закону України «Про відпустки» з 13.04.2018 по 26.04.2018 терміном на 14 календарних днів (наказ від 12.04.2018 №324/08-ов), щорічну додаткову оплачувану відпустку відповідно до ст. 58 Закону України «Про державну службу» з 27.04.2018 по 13.05.2018 на 15 календарних днів (наказ від 12.04.2018 № 325/08-ов), щорічну основну оплачувану відпустку відповідно до ст. 58 Закону України «Про державну службу» з 14.05.2018 по 04.07.2018 терміном на 50 календарних днів з виплатою грошової допомоги до відпустки (наказ від 12.04.2018р. №326/08-ов).
22. Заявою від 04.06.2018 ОСОБА_1 повідомив Київську міську митницю ДФС України про те, що під час перебування у щорічній відпустці він захворів та у встановленому законодавством порядку йому було оформлено листок непрацездатності Серія АДЖ №551797 з 21.05.2018 по 29.05.2018 строком на 9 днів. До заяви додано копію листка непрацездатності.
23. Наказом Київської міської митниці ДФС від 26.06.2018 №783/08ов. на підставі заяви позивача та листка непрацездатності АДЖ №551797 було вирішено продовжити ОСОБА_1 щорічну основну оплачувану відпустку на 8 календарних днів по 12.07.2018 включно, у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю під час відпустки з 21.05.2018 по 29.05.2018.
24. Заявою від 22.06.2018 ОСОБА_1 повідомив Київську міську митницю ДФС України про те, що під час перебування у щорічній відпустці він захворів та у встановленому законодавством порядку йому були оформлені листки непрацездатності:  Серія АДЖ №408519 з 06.06.2017 по 09.06.2017 строком на 4 дні; Серія АДЖ №754962 з 05.06.2017 по 20.06.2018 строком на 16 днів. До заяви додано копії листків непрацездатності.
25. Наказом Київської міської митниці ДФС від 12.07.2018 №859/08-ов. на підставі заяви ОСОБА_1 та листків непрацездатності АДЖ №754962 та Серія АДЖ №408519 було вирішено продовжити позивачу щорічну основну оплачувану відпустку на 16 календарних днів з 13.07.2018 по 28.07.2018 включно, у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю під час відпустки з 05.06.2018 по 20.06.2018 та перенести невикористану основну щорічну відпустку за період роботи з 16.06.2013 по 15.06.2014 у кількості 4 календарних днів у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю під час відпустки з 06.06.2017 по 09.06.2017 та надати вищевказану відпустку з 29.07.2018 по 01.08.2018.
26. Наказом Київської міської митниці ДФС від 27.07.2018 внесено зміни до наказу Київської міської митниці ДФС від 02.09.2016 №1190/08-ов «Про надання відпустки ОСОБА_1 », а саме викладено ч.6, 7 у наступній редакції: «додаткова відпустка окремим категоріям ветеранів війни за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 -14 к.д.»; доповнено ч. 8. 9: щорічна додаткова оплачувана відпустка за період роботи з 11.09.2013 по 19.03.2014 -8 к.д., з 20.03.2014 по 19.03.2015 -6  к.д.; вважати ч.8, 9 якч.10, 11. Надати   ОСОБА_1 невикористану щорічну оплачувану відпустку у кількості 14 календарних днів з 02.08.0218 по 15.08.2018, з яких: 9 днів за період з 20.03.2014 по 19.03.2015 та 5 днів за період з 20.03.2015 по 19.03.2016.
27. Заявою від 19.07.2018 ОСОБА_1 повідомив Київську міську митницю ДФС України про те, що під час перебування у щорічній відпустці він захворів та у встановленому законодавством порядку було оформлено листок непрацездатності Серія АДЖ №290972 з 29.06.2018 по 13.07.2018 строком на 15 днів. До заяви додано копії листка непрацездатності.
28. Листом Київської міської митниці ДФС від 07.08.2018 №6471/10/26-70-04 від 07.08.2018 повернуто ОСОБА_1 наданий листок непрацездатності серія НОМЕР_1 , виданий 29.04.2018, у зв`язку з невідповідністю дати його видачі та дати установлення непрацездатності.
29. Наказом Київської міської митниці ДФС від 08.08.2018 №556-ос припинено державну службу ОСОБА_1 на посаді завідувача сектору бухгалтерського обліку вилученого майна управління фінансування, бухгалтерського обліку та звітності, звільнено із займаної посади за угодою сторін 15.08.2018 останнім днем відпустки.
30. Листом Київської міської митниці ДФС від 10.08.2018 №6600/10/26-70-04 повідомлено ОСОБА_1 про необхідність прибути до відділу по роботі з персоналом для отримання трудової книжки.
31. 13 серпня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Київської міської митниці ДФС із заявою «про надання листка непрацездатності з відповідними виправленнями», у якому зазначено про те, що 13.08.2018 Комунальною установою «Міська поліклініка №6 м. Одеси» у листок непрацездатності Серія АДЖ №290972 з 29.06.2018 по 13.07.2018 у графі «Виданий» внесено відповідне виправлення: 29.04.2018 виправлене на 29.06.2018, про що здійснено відповідний напис. До заяви додано копію виправленого листка непрацездатності.
32. Листом Київської міської митниці ДФС від 29.08.2018 №7017/10/26-70-04/Ш-161 повідомлено ОСОБА_1 про те, що комісією соціального страхування Київської міської митниці ДФС листок непрацездатності серія АДЖ №290972, виданий ОСОБА_1 29.06.2018 (з виправленнями), прийнятий в роботу та буде опрацьовано згідно чинного законодавства.
33. Наказом Київської міської митниці ДФС від 28.08.2018 на підставі листка непрацездатності від 29.06.2018 серія АДЖ  №290972 вирішено виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за 15 календарних днів невикористаної щорічної основної оплачуваної відпустки, які були невикористані у зв`язку з перебуванням його в стані тимчасової непрацездатності з 29.06.2018 по 14.07.2018.
34. ОСОБА_1 звернувся до Київської міської митниці ДФС із заявою від 13.08.2018, у якій просив продовжити відпустку у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, засвідченою у встановленому порядку, на 15 днів, на підставі виправленого листка непрацездатності Серії АДЖ №290972 з 29.06.2018 по 13.07.2018.
35. Листом Київської міської митниці ДФС №7018/10/26-70-04/Ш-162 від 29.08.2018 повідомлено ОСОБА_1 про неможливість продовження щорічної відпустки, оскільки останній припинив державну службу та звільнений з займаної посади. При цьому зазначено, що наказом Київської міської митниці ДФС від 28.08.2018 №625 -ос «Про виплату грошової  компенсації ОСОБА_1 » у зв`язку з перебуванням ОСОБА_1 під час щорічної основної оплачуваної відпустки в стані непрацездатності згідно листка непрацездатності серії АДЖ №290972 від 29.06.2018 (з виправленням), останньому буде виплачена грошова компенсація за 15 календарних днів невикористаної щорічної основної оплачуваної відпустки.
36. Листом Київської міської митниці ДФС №6712/10/26-70-04 від 15.08.2018 повторно повідомлено ОСОБА_1 про необхідність прибути до відділу по роботі з персоналом для отримання трудової  книжки.
37. ОСОБА_1 звернувся до Київської міської  митниці ДФС із заявою від 27.08.2018, у якій просив внести зміни у наказ від 08.08.2018 №556-ос «Про припинення держаної служби та звільнення ОСОБА_1 », змінивши дату звільнення з урахуванням листка непрацездатності Серія АДЖ №690128 з 14.08.2018 по 23.08.2018 строком на 10 днів, листка непрацездатності Серія АДЖ №290972 з 29.06.2018 по 13.07.2018 строком на 15 днів з відповідними виправленнями, 4 календарних днів невикористаної щорічної основної оплачуваної відпустки за період з 16.06.2018 по 15.08.2018 та усіх днів невикористаної щорічної основної оплачуваної відпустки за період з 16.08.2018 по дату звільнення, без виплати грошової компенсації за дні невикористаної основної оплачуваної відпустки.
38. Листом від 07.09.2018 №7254/10/26-70-04/Ш-167 Київською міською митницею ДФС повідомлено, що відсутні правові підстави для внесення змін до наказу №556-ос від 08.08.2018, оскільки останній припинив службу та звільнений із займаної посади за угодою сторін, згідно поданої заяви.
39. Наказом Київської митниці ДФС від 31.08.2018 №652-ос., на підставі листка непрацездатності від 14.08.2018 серія АДЖ №690128, прийнято рішення виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за 02 календарні дні невикористаної щорічної основної оплачуваної відпустки, які були невикористані у зв`язку з перебуванням його у стані тимчасової непрацездатності з 14.08.2018 по 15.08.2018, тобто по день звільнення.
ІІІ. Релевантні джерела права й акти їх застосування
(в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)
40. Конституція України
40.1. Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
41. Кодекс законів про працю України
41.1. Пунктом 1 ст.36 КЗпП України встановлено, що підставою припинення трудового договору є, зокрема, угода сторін.
41.2. Відповідно до ч. 3 ст. 40 КЗпП України не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці. Це правило не поширюється на випадок повної ліквідації підприємства, установи, організації.
42. Інструкція про порядок ведення трудових книжок працівників, затверджена наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України №58 від 29.07.1993
42.1. Згідно з п. 4.2. Інструкції якщо працівник відсутній на роботі в день звільнення, то власник або уповноважений ним орган в цей день надсилає йому поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки. Пересилання трудової книжки поштою з доставкою на зазначену адресу допускається тільки за письмовою згодою працівника.
IV. Позиція Верховного Суду
43. За приписами ч. 1 ст. 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
44.   Оцінюючи обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.
45. Як встановлено судами попередніх інстанцій, позивача було звільнено із займаної посади на підставі його заяви про надання відпусток з наступним звільненням, та датою звільнення визначено останній день відпустки - 15.08.2018. В цей день позивач перебував на лікарняному, що підтверджується відповідним листком непрацездатності.
46. В касаційній скарзі, так само як і у позовній заяві позивач, стверджуючи про неправомірність спірного наказу, посилається на статтю 40 КЗпП України, частиною 3 якої встановлено заборону звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності. 
47. Разом з тим, як вірно зазначено судом апеляційної інстанції, вищевказана правова норма містить обмеження щодо звільнення працівника виключно у випадку, якщо таке звільнення ініціюється власником або уповноваженим ним органом. За встановлених обставин справи, оскільки питання звільнення позивача було ініційовано не відповідачем, Верховний Суд погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про те, що обмеження, встановлені ст. 40 КЗпП України стосовно заборони звільнення під час перебування на лікарняному, до спірних правовідносин не застосовуються. В даному випадку перенесення дати звільнення, враховуючи наявні листки непрацездатності, є правом, а не обов`язком відповідача. Отже, доводи касаційної скарги щодо протиправності звільнення позивача з посиланням на ч. 3  ст. 40 КЗпП України Верховним Судом відхиляються.
48. Стосовно доводів позивача про те, що спірний наказ є протиправним, оскільки відповідачем було надано йому не всі невикористані відпустки, судова колегія зазначає, що наведені підстави для скасування спірного наказу не заявлялися позивачем під час розгляду справи у суді першої інстанції, а тому, з огляду на положення ч. 4 ст. 341 КАС України, вказані підстави позову не можуть бути предметом касаційного перегляду, а тому відповідні доводи касаційної скарги залишаються без розгляду.
49. Враховуючи вимоги положення п. 4.2. Інструкції №58, якщо працівник відсутній на роботі в день звільнення, то власник або уповноважений ним орган в цей день надсилає йому поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки. Як встановлено судами попередніх інстанції, відповідачем на адресу позивача 10.08.2018 було направлено лист № 6600/10/26-70-04, в якому повідомлено позивача про припинення державної служби 15.08.2018 та про необхідність прибути до відділу по роботі з персоналом для отримання трудової книжки. Крім того, листом від 15.08.2018 позивача повторно було повідомлено про необхідність прибуття для отримання трудової книжки. Доказів того, що позивач звертався з відповідною метою до відділу по роботі з персоналом, позивачем не наданою. Вказане спростовує також доводи касаційної скарги про те, що позивач не був обізнаний з датою свого звільнення. 
50. Стосовно доводів позивача про те, що апеляційним судом було прийнято до розгляду апеляційну скаргу без сплати судового збору, судова колегія зазначає, що вказані доводи не відповідають матеріалам справи, оскільки в матеріалах справи наявне платіжне доручення про сплату судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції №1480 від 22.12.2018 в розмірі 6   343,20 грн.
51. За таких обставин і такого правового врегулювання Верховний Суд погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про безпідставність позовних вимог ОСОБА_1 .
52. Отже, висновки суду апеляційної інстанції є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26.03.2019 відсутні.
53. Згідно зі ст. 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
54. Зважаючи на приписи статті 350 КАС України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін.
55. Зважаючи на результат касаційного перегляду справи судові витрати перерозподілу не підлягають.
Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
2. Постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2019 року у справі 1540/4729/18 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.

Судді	А.В. Жук Н.М. Мартинюк   Ж.М. Мельник-Томенко