ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2021 року 
м. Харків

справа № 646/2295/20
провадження № 22-ц/818/1824/21
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого Кругової С.С.,
суддів         Маміної О.В., Тичкової О.Ю.,

Учасники справи :
Позивач:                         ОСОБА_1 ,
Відповідач:                    фізична особа-підприємець  ОСОБА_2 , 

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця  ОСОБА_2 про стягнення оплати за договором поставки, 

за апеляційною скаргою адвоката Нефьодова Сергія Миколайовича, який діє в інтересах фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на заочне рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17 серпня 2020 року, ухвалене суддею Білінською О.В., –

в с т а н о в и в :

У квітні 2020 року ОСОБА_1  звернулась до Червонозаводського районного суду м. Харкова з позовом, в якому просила стягнути з ФОП  ОСОБА_2  на свою користь грошові кошти у розмірі 112 860,00 грн. 

Позов мотивований тим, що 15.05.2019 року між позивачем та ФОП ОСОБА_2 було укладено договір поставки №111218. За умовами договору відповідач зобов`язався передати у власність покупця, а покупець прийняти та оплатити в порядку та умовах, визначених цим договором та Додатками, товар в асортименті, кількості та за цінами, вказаними в Специфікаціях до цього договору. Відповідно до специфікації 111218 від 15.05.2019 року, що є додатком № 1 до договору поставки № 111218, постачальник передає у власність покупця товар. Вартість товару за Специфікацією становить 4 718,40 євро, що на день укладання договору дорівнювало 112 860 грн 00 коп. В день укладання договору відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру № 3 від 05.05.2019 відповідачем прийнято від позивача суму у розмірі 112 860,00 грн. Станом на момент подачі позову зобов`язання відповідача про передачу у власність товару покупцю відповідачем не виконано, повідомлення про наявність товару на складі на готовність до відвантаження не направлено, товар не переданий перевізнику, позивачу тощо. Представник позивача направив ФОП ОСОБА_2 вимогу про повернення в семиденний строк з дати пред`явлення вимоги ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 112 860,00 грн, сплачених за договором. Відповідачем вимогу не виконано, мотивованих заперечень не надано. 

Заочним рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17 серпня 2020 року позов  ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення оплати за договором поставки задоволено повністю. Стягнуто з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 112 860 грн 00 коп. Стягнуто з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1 128 грн 60 коп.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26 листопада 2020 року заяву адвоката Нефьодова С. М., який діє в інтересах фізичної особи-підприємця  ОСОБА_2  про перегляд заочного рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17 серпня 2020 року залишено без задоволення. 

Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17 серпня 2020 року мотивоване тим, що зобов`язання постачальника з передачі товару виконано не було. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

В апеляційній скарзі адвокат Нефьодов С.М., який діє в інтересах фізичної особи-підприємця  ОСОБА_2  просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову повністю. 

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, порушено норми матеріального і процесуального права. Зазначає, що між позивачем та відповідачем, які обидва є фізичними особами - підприємцями, виник спір у зв`язку із здійсненням ними господарської діяльності при виконанні правочинів у господарській діяльності, у зв`язку з чим даний спір повинен розглядатися Господарським судом Харківської області. Через необізнаність відповідача про наявність у провадженні суду цивільної справи № 646/2295/20 у нього були поважні причини не надати відзив на позов у справі, не надати інші докази та клопотання. Суд всупереч ст. 280 ЦПК України безпідставно та незаконно перейшов до заочного розгляду і вирішення справи. Матеріали справи не містять доказів отримання відповідачем вимоги щодо повернення в семиденний строк з дати пред`явлення вимоги грошових коштів в сумі 112 860,00 грн сплачених за договором. Наявні докази мають суперечливий характер, що виключає можливість встановити дійсні умови укладеного договору поставки та виконання його сторонами. Вимоги про виконання обов`язку з постачання товару відповідач на адресу позивача не направляв, а відразу направив вимогу про повернення грошових коштів в сумі 112 860,00 грн сплачених за договором. Передача товару відповідно до умов Договору поставки здійснюється тільки після оплати 100 % загальної вартості товару, вказаної в Специфікації, проте позивач повну попередню оплату товару не здійснила, а отже не має права вимагати повернення суми попередньої оплати на підставі ч. 2 ст. 693 ЦК України. Звернення ОСОБА_1 з позовною заявою в рамках справи № 646/2295/20 не є ефективним способом захисту, а отже є неналежним способом захисту прав. Копія квитанції до прибуткового касового ордеру № 3 від 15.05.2019 не дає змоги чітко ідентифікувати підпис та печатку ОСОБА_2 . Специфікація від 15.05.2019 року з боку ОСОБА_1 не підписана.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходило.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що 15 травня 2019 року між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 було укладено договір поставки № 111218 (а.с. 22) (далі за текстом - Договір). 

За умовами Договору відповідач зобов`язався передати у власність покупця, а покупець прийняти та оплатити в порядку та умовах, визначених цим договором та Додатками, товар в асортименті, кількості та за цінами, вказаними в Специфікаціях до цього договору.

Пунктами 3.1., 3.3., 3.5. Договору поставки передбачено, що покупець оплачує товар за цінами, вказаними у специфікаціях до цього договору. Ціни на товар в Специфікаціях вказуються в гривні з еквівалентом в євро, розраховані за курсом відповідно до офіційного курсу євро до гривні встановленого на НБУ+2% на дату підписання специфікації. Валютою платежу є гривня.

Відповідно до специфікації вартість товару становить 4 718,40 євро (а.с. 26).

Оплату за товар здійснюється в такому порядку: 80% від загальної вартості товару, вказаної в специфікації, покупець сплачує постачальнику протягом 7 календарних днів з дня підписання сторонами відповідної специфікації до цього договору. 20% від загальної вартості товару, вказаної в специфікації, покупець сплачує постачальнику протягом 7 календарних днів з дня вручення постачальником повідомлення про наявність товару на складі постачальника та його готовність до відвантаження, на підставі рахунку, з урахуванням положень п.п. 3.3 та 3.4. цього договору (пункти 3.7.1., 3.7.2 Договору поставки).

15.05.2019 року на виконання умов договору поставки позивачем сплачено ФОП ОСОБА_2 112 860,00 грн, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 3 (а.с. 11).

Договір поставки набуває чинності з моменту його підписання та діє до 31.03.2020 року, але в будь - якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань, які виникли протягом терміну дії цього договору (пункт 9.1. Договору).

Строки поставки товару, узгоджуються сторонами в специфікаціях і відраховуються з дати фактичного надходження грошових коштів відповідно до п. 3.7.1 цього договору на розрахункові рахунки постачальника (пункт 2.4 Договору). 

Обов`язок постачальника передати товар вважається виконаним з дати передання такого товару покупцю (пункт 2.1. Договору).

10.12.2019 позивач направила відповідачу вимогу щодо повернення в семиденний строк з дати пред`явлення вимоги грошових коштів в сумі 112 860,00 грн, сплачених за договором (а.с. 13).

За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до положень статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. 

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Позивачем доведено наявність відносин за договором поставки між нею та відповідачем посиланням на договір поставки від 15.05.2019 року, специфікації від 15.05.2019 року, квитанцію про оплату від 15.05.2019 року відповідачу 112 860,00 грн.

Натомість, відповідачем не надано переконливих доказів на підтвердження своїх доводів. 

Тягар доказування обставин, які звільняють від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання зобов`язання, лежить на виконавцеві. Вина виконавця у неналежному виконанні зобов`язання презюмується. Вимоги споживача не підлягають задоволенню тільки у разі, якщо виконавцем буде доведено, що недоліки у наданих послугах виникли з вини самого споживача чи внаслідок дії непереборної сили.

З матеріалів справи вбачається, що сторони обумовили взаємні зобов`язання за вказаним договором поставки, проте відповідач не виконав умови договору, не поставив товар, який був предметом договору поставки, що не спростовано відповідачем.

Доводи представника відповідача про те, що позивачем не підписано додаток № 1 до Договору – специфікації не заслуговують на увагу, оскільки вказані Специфікації містять підпис відповідача, а заперечень щодо змісту специфікацій позивачем не заявлено.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач не сплатила повну вартість товару, тому відповідач не поставив товар є неспроможними, оскільки пунктом 3.7 Договору поставки передбачено, що оплата за товар здійснюється в такому порядку: 80% від загальної вартості товару, вказаної в специфікації, покупець сплачує постачальнику протягом 7 календарних днів з дня підписання сторонами відповідної специфікації до цього договору. 20% від загальної вартості товару, вказаної в специфікації, покупець сплачує постачальнику протягом 7 календарних днів з дня вручення постачальником повідомлення про наявність товару на складі постачальника та його готовність до відвантаження. 

Доказів надсилання постачальником повідомлень позивачу про наявність товару на складі постачальника та його готовність до відвантаження матеріали справи не містять.

Крім того, згідно зі статтею 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За змістом статті 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. 

Доводи апеляційної скарги про неотримання відповідачем вимоги щодо повернення в семиденний строк з дати пред`явлення вимоги грошових коштів в сумі 112 860,00 грн сплачених за договором не звільняє відповідача від виконання своїх зобов`язань.

Отже, обставини щодо виникнення між сторонами відносин за договором поставки товару та неналежність виконання ФОП ОСОБА_2 як постачальником зобов`язань за ним є встановленими.

Доводи апеляційної скарги про те, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства є помилковими, оскільки договір поставки підписаний фізичною особою  ОСОБА_1 . Доказів про здійснення сторонами саме господарської діяльності при виконанні правочинів у господарській діяльності матеріали справи не містять.У матеріалах справи відсутні відомості про те, що позивач придбав товар з метою здійснення підприємницької діяльності. Наявність в особи статусу підприємця не обмежує її цивільну право- та дієздатність як фізичної особи.

Порушення норм процесуального права, що призвели до неправильного вирішення питання про права заявника у справі, а також обставин, які є обов`язковими підставами для скасування судового рішення, апеляційний суд не встановив.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не дають підстав вважати, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд неправильно застосував норми матеріального права.

Проаналізувавши встановлені обставини справи, та надавши їм правову оцінку, з урахуванням зазначених вище положень діючого законодавства, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 12, 13, 89, 351, 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд –

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Нефьодова Сергія Миколайовича, який діє в інтересах фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 – залишити без задоволення.

Заочне рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17 серпня 2020 року – залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови безпосередньо до Верховного Суду в порядку ст.389 ЦПК України.

Головуючий                                                                                                 С.С. Кругова

Судді                                                                                                                О.В. Маміна

                                                                               О.Ю. Тичкова