УКРАЇНА
ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
                                                                               Справа № 682/1595/20
Провадження № 22-ц/4820/626/21

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

13 травня 2021 року м. Хмельницький
Хмельницький апеляційний суд в складі 
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Гринчука Р.С., Костенка А.М., Спірідонової Т.В.
секретар судового засідання – Чебан О.М.,
з участю представника апелянта – ОСОБА_1 ,
представника відповідача – адвоката Жилюка О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_2 на рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 01 лютого 2021 року, суддя Шевчук В.В., у справі за позовом  ОСОБА_2 до виконавчого комітету Берездівської сільської ради Славутського району Хмельницької області про визнання протиправними дій, зобов`язання поновити на посаді, виплати різниці у заробітній платі,

встановив:

В липні 2021 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до виконавчого комітету Берездівської сільської ради Славутського району Хмельницької області, управління Держпраці у Хмельницькій області про визнання протиправними дій, зобов`язання поновити на посаді, виплату різниці у заробітній платі та визнання протиправною бездіяльності державних службовців управління Держпраці у Хмельницькій області щодо самоусунення від виконання службових обов`язків.
В обґрунтування позову вказала, що вона була звільнена з посади директора Берездівського навчально-виховного комплексу «Дошкільний навчальний заклад-школа І-ІІІ ступенів» Берездівської сільської ради Славутського району з порушенням норм трудового законодавства, оскільки її звільнення відбулося без повідомлення про зміну істотних умов праці за два місяці до звільнення та фактично у зв`язку з переведенням на іншу посаду в інший орган, який на момент її переведення не був зареєстрований як юридична особа. На думку позивача, нею не пропущено місячний строк позовної давності, оскільки його відлік слід рахувати з 26.06.2020 року, тобто з дати отримання представником позивача письмового розпорядженням сільського голови Берездівської сільської ради про її звільнення.
Ухвалою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 01.02.2021 року провадження у справі в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності державних службовців управління Держпраці у Хмельницькій області щодо самоусунення від виконання службових обов`язків стосовно дотриманням вимог КЗпП України у виконавчому комітеті Берездівської сільської ради щодо протиправного усунення з посади директора Берездівського НВК ОСОБА_2 закрито.
Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 01.02.2021 року в задоволенні позову було відмовлено. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просила скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову.
На обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначила, що судом неправильно встановлені фактичні обставини справи, допущено порушення норм процесуального та матеріального права. 
Справа розглянута з порушенням вимог ст. 37 ЦПК України, оскільки головуючий суддя у цій справі підлягав відводу. Судом необґрунтовано прийнято та долучено до справи відзиви на позовну заяву, оскільки вони подані з пропуском відведеного процесуального строку. Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо пропущення позивачем строку позовної давності, оскільки необхідні документи для подання позову представник позивача отримав лише 26.06.2020 року, після подання інформаційного запиту на адресу виконавчого комітету Берездівської сільської ради у травні 2020 року. В той же час, в трудовій книжці ОСОБА_2 відсутній запис про її звільнення з посади директора, у зв`язку з чим відсутній предмет судового оскарження. Згідно з витягом із Державного реєстру юридичних осіб, станом на 01.11.2017 року ОСОБА_2 займала посаду директора Берездівського НВК, в той час, як в розпорядженні №161 від 08.09.2017 року, з яким позивача ознайомлено не було, остання переведена на посаду вчителя в навчальний заклад, який на момент переведення ще не функціонував та не надавав освітніх послуг. Судом проігноровано рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 28.08.2019 року, який зобов`язав виконавчий комітет Берездівської сільської ради надати інформацію стороні позивача, яка була необхідною для вирішення питання щодо звернення до суду за захистом порушених трудових прав. Однак, у зв`язку з невиконанням відповідачем вимог адміністративного суду, необхідні для справи документи були отримані лише в червні 2020 року. Суд безпідставно послався на постанову Великої Палати Верховного Суду у справі №369/6892/15-ц від 22.05.2018 року, оскільки правовідносини у справах не є тотожними. В трудовій книжці ОСОБА_2 відсутній запис про звільнення, відтак єдиним документом для предмета оскарження є розпорядження сільського голови Берездівської сільської ради №47/2018 від 19.04.2019 року, яке було отримано представником позивача 26.06.2020 року, на що суд першої інстанції уваги не звернув, те не застосував положення закону щодо поновлення пропущеного з поважних причин строку на звернення до суду за захистом порушених трудових прав. 
В судовому засіданні представник апелянта підтримав доводи апеляційної скарги.
Представник відповідача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечив, підтримав висновки суду, які містяться в оскаржуваному рішенні.
Заслухавши пояснення учасників справи та перевіривши матеріали справи колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 
Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 01.09.2005 року була призначена на посаду директора Берездівського навчально-вихованого комплексу, який в подальшому 17.08.2017 року за рішенням 23 сесії Берездівської сільської ради VII скликання №15 реорганізовано в Опорний заклад - Берездівський навчально-виховний комплекс «Дошкільний навчальний заклад школа І-ІІІ ступенів» Берездівської сільської ради Славутського району Хмельницької області (т. 1, а.с. 18).
Згідно запису №18 в трудовій книжці ОСОБА_2 , остання 08.09.2017 року була переведена на посаду вчителя на підставі розпорядження сільського голови Берездівської сільської ради від 08.09.2017 року №161/2017 року (т. 1, а.с. 18).
Розпорядженням сільського голови від 08.09.2017 року №161/2017-р/к «Про переведення ОСОБА_2 » з 08.09.02017 року ОСОБА_2 переведено з посади директора Берездівського навчально-виховного комплексу «Дошкільний навчальний заклад-школа І-ІІІ ступенів» за її згодою на посаду вчителя Опорного закладу Берездівський навчально-виховний комплекс «Дошкільний заклад-школа І-ІІІ ступенів» на підставі ч. 1 ст. 32 КЗпП України (т. 1, а.с. 49).
Зі змісту припису управління Держпраці у Хмельницькій області №22-26/460-ІВ-128 від 12.04.2018 року вбачається, що за результатами інспекційного відвідування Берездівської сільської ради сільському голові вказано на допущені порушення, а саме на необхідність приведення у відповідність норм та вимог п. 5 ч. 1 ст. 36 КЗпП України та норм ч. 2 ст. 30 КЗпП України, а також ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці». Зокрема вказано на те, що при прийнятті сільським головою розпорядження від 08.09.2017 року №161 «Про переведення ОСОБА_2 », останнім не звернуто уваги на те, що в даному випадку відбулася не зміна змісту трудового договору у зв`язку з переведенням на іншу роботу у тій же установі, а зміна сторін трудового договору, тобто переведення на іншу роботу в іншу установу, що відповідно до ст. 36 КЗпП України має відбуватись шляхом припинення дії трудового договору. Окрім того, сільський голова не був наділений правом приймати на роботу педагогічних працівників навчальних закладів, в тому числі шляхом переведення (т. 1, а.с. 81, 82).
На виконання вказаного припису розпорядженням сільського голови від 19.04.2018 року №47/2018-р/к «Про внесення змін до розпорядження сільського голови від 08.09.2017 року №161 «Про переведення ОСОБА_2 », п. 1 розпорядження сільського голови від 08.09.2017 року №161/2017-р/к викладено в такій редакції: «Звільнити ОСОБА_2 08.09.2017 року з посади директора Берездівського навчально-виховного комплексу «Дошкільний навчальний заклад-школа І-ІІІ ступенів» в порядку переведення на посаду вчителя Опорного закладу Берездівський навчально-виховний комплекс дошкільний навчальний заклад-школа І-ІІІ ступенів (т. 1, а.с. 45).
Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції вказав на те, що ОСОБА_2 в порушення вимог трудового законодавства була фактично звільнена з посади, а не переведена в межах однієї установи, вона не була завчасно повідомлена про звільнення, що, на думку суду, свідчить про недотримання посадовими особами Берездівської сільської ради вимог трудового законодавства під час звільнення позивача з посади директора навчального закладу. Разом з тим, враховуючи, що ОСОБА_2 була фактично звільнено з посади директора навчального закладу 08.09.2017 року, суд прийшов до висновку, що позивач була обізнана про порушення її прав значно раніше, ніж зазначено у позовній заяві, що, зокрема, підтверджується численними зверненнями та скаргами представника позивача, ОСОБА_1 , до суду, органів державної влади та посадових осіб, а також поясненнями ОСОБА_2 в судовому засіданні, в яких остання повідомила, що отримала трудову книжку у квітні 2018 року у зв`язку із призначенням пенсії. Врахувавши ці обставини суд прийшов до висновку про необґрунтованість клопотання про поновлення строку на звернення до суду з позовом про поновлення позивача на роботі.
Висновок суду є не в повній мірі обґрунтованим з огляду на наступне.
Статтею 43 Конституції України визначено право кожного на працю, яке включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.
Відповідно до статті 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.
Злиття, приєднання, поділ та перетворення юридичної особи здійснюються за рішенням його учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, а у випадках, передбачених законом, - за рішенням суду або відповідних органів державної влади (частина перша статті 106 ЦК України).
За змістом статті 108 ЦК України перетворенням юридичної особи є зміна її організаційно-правової форми. У разі перетворення до нової юридичної особи переходять усе майно, усі права та обов`язки попередньої юридичної особи.
Відповідно до рішення 23 сесії Берездівської сільської ради сьомого скликання від 17.08.2017 року Берездівський навчально-виховний комплекс «Дошкільний навчальний заклад-школа І-ІІІ ступенів» Берездівської сільської ради Славутського району Хмельницької області з 17.08.2017 року реорганізовано в Опорний заклад – Берездівський навчально-виховний комплекс «Дошкільний навчальний заклад-школа І-ІІІ ступенів» (а.с. 18).
Як вбачається з даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, 09.11.2017 року внесено запис про припинення юридичної особи, Берездівського НВК «Дошкільний навчальний заклад-школа І-ІІІ ступенів» Берездівської сільської ради Славутського району Хмельницької області у зв`язку з реорганізацією, правонаступником навчального закладу є Опорний заклад – Берездівський навчально-виховний комплекс «Дошкільний навчальний заклад-школа І-ІІІ ступенів», державна реєстрація якого проведена 22.08.2017 року.
Згідно з п. 10 ч. 4 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (в редакції чинній на момент видання розпорядження сільського голови від 08.09.2017 року №161/2017-р/к «Про переведення ОСОБА_2 ») сільський, селищний, міський голова призначає на посади та звільняє з посад керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад, крім керівників дошкільних, загальноосвітніх та позашкільних навчальних закладів.
Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про загальну середню освіту», (в редакції, чинній на час переведення ОСОБА_2 на посаду вчителя), призначення на посаду та звільнення з посади керівника державного та комунального загальноосвітнього навчального закладу здійснює відповідний орган управління освітою. Призначення на посаду та звільнення з посади заступників керівника та інших педагогічних працівників державного та комунального загальноосвітнього навчального закладу здійснюється відповідним органом управління освітою за поданням керівника загальноосвітнього навчального закладу. Призначення на посаду та звільнення з посади інших працівників державного та комунального загальноосвітнього навчального закладу здійснює його керівник. Призначення на посаду та звільнення з посади керівника і заступників керівника приватного загальноосвітнього навчального закладу здійснює його власник за погодженням з відповідним органом управління освітою. Призначення на посаду та звільнення з посади педагогічних та інших працівників приватного загальноосвітнього навчального закладу здійснює його власник.
Відповідно до ч. 3 ст. 31 Закону України «Про дошкільну освіту» керівника та заступника керівника державного і комунального дошкільного навчального закладу призначає на посаду та звільняє з посади відповідний орган управління освітою.
Згідно зі ст. 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є: 1) угода сторін; 2) закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення; 3) призов або вступ працівника або власника - фізичної особи на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу, крім випадків, коли за працівником зберігаються місце роботи, посада відповідно до частин третьої та четвертої статті 119 цього Кодексу; 4) розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39), з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статті 40, 41) або на вимогу профспілкового чи іншого уповноваженого на представництво трудовим колективом органу (стаття 45); 5) переведення працівника, за його згодою, на інше підприємство, в установу, організацію або перехід на виборну посаду; 6) відмова працівника від переведення на роботу в іншу місцевість разом з підприємством, установою, організацією, а також відмова від продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці; 7) набрання законної сили вироком суду, яким працівника засуджено (крім випадків звільнення від відбування покарання з випробуванням) до позбавлення волі або до іншого покарання, яке виключає можливість продовження даної роботи; 7-1) укладення трудового договору (контракту), всупереч вимогам Закону України «Про запобігання корупції», встановленим для осіб, які звільнилися або іншим чином припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом року з дня її припинення; 7-2) з підстав, передбачених Законом України «Про очищення влади»; 7-3) набрання законної сили рішенням суду про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави стосовно особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, у передбачених статтею 290 Цивільного процесуального кодексу України випадках; 8) підстави, передбачені контрактом; 9) підстави, передбачені іншими законам.
Разом з тим, у разі зміни власника підприємства, а також у разі його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) дія трудового договору працівника продовжується. Припинення трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу можливе лише у разі скорочення чисельності або штату працівників (пункт 1 частини першої статті 40) (ч. 4 ст. 36 КЗпП).
Згідно роз`яснень, які містяться у пунктах 18, 19 постанови Пленуму Верхового Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11.1992 року №9, при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно з`ясувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням) і перевіряти їх відповідність законові. Розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за пунктом 1 статті 40 КЗпП України, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за два місяці про наступне вивільнення.
Відповідно до частини третьої статті 32 КЗпП України істотними умовами праці є: система та розміри оплати праці, пільги, режим роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміна розрядів і найменування посад та інші.
Статтею 32 КЗпП України визначено, що переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускається тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у статті 33 цього Кодексу та в інших випадках, передбачених законодавством.
У зв`язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці.
Якщо колишні істотні умови праці не може бути збережено, а працівник не згоден на продовження роботи в нових умовах, то трудовий договір припиняється за пунктом 6 статті 36 цього Кодексу.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку зміни в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.
Звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу (ч. 2 ст. 40 КЗпП).
Як вбачається з матеріалів справи, 22.08.2017 року, тобто в період перебування ОСОБА_2 у відпустці, на посаду директора Опорного закладу – Берездівський НВК в порядку переведення з посади методиста відділу освіти молоді та спорту, культури та туризму призначено ОСОБА_3 .
07.09.2017 року ОСОБА_2 було попереджено про зміну істотних умов праці та запропоновано у зв`язку з реорганізацією Берездівського навчально-виховного комплексу «Дошкільний навчальний заклад-школа І-ІІІ ступенів» Берездівської сільської ради Славутського району Хмельницької області зайняти вакантні посади вчителів зарубіжної літератури, російської мови, етики, української мови та літератури, Захисту Вітчизни. 
Розпорядженням сільського голови Берездівської сільської ради від 08.09.2017 року №161/2017 року ОСОБА_2 з 08.09.2017 року переведено з посади директора Берездівського навчально-виховного комплексу «Дошкільний навчальний заклад – школа І-ІІІ ступенів» за її згодою на посаду вчителя Опорного закладу – Берездівський навчально-виховний комплекс «Дошкільний навчальний заклад – школа І-ІІІ ступенів».
Таким чином, незважаючи на ту обставину, що переведення ОСОБА_2 відбулося за її згоди, що також підтвердила позивач у судовому засіданні, колегія суддів приходить до висновку, що воно було здійснено незаконно, оскільки прийняття відповідного рішення у формі розпорядження було здійснено не уповноваженим суб`єктом, за відсутності відповідних правових підстав для переведення, неповідомлення про зміну істотних умов праці за два місяці, а також без пропозиції роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою у реорганізованому навчальному закладі. 
Системний аналіз п. 5 ч. 1 ст. 36 КЗпП та ч. 4 ст. 36 КЗпП свідчить про те, що у разі зміни власника підприємства, а також у разі його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення), тобто створення нової юридичної особи, яка є правонаступником, дія трудового договору, в тому числі у зв`язку із переведенням працівника за його згодою, на інше підприємство, не припиняється, а продовжується уже в реорганізованій юридичній особі, таким чином зміна сторін трудового договору фактично не відбувається.
Доводи позивача про її фактичне звільнення 08.09.2017 року у зв`язку з ліквідацією юридичної особи та утворенням нової, що, на думку позивача, підтверджується розпорядженням сільського голови Берездівської сільської ради від 19.04.2018 року є необґрунтованим, адже у разі зміни власника підприємства, а також у разі його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) дія трудового договору ОСОБА_2 продовжувалась в тому числі щодо правонаступника Берездівського НВК «Дошкільний навчальний заклад – школа І-ІІІ ступенів» - Опорного закладу Берездівський НВК «Дошкільний навчальний заклад – школа І-ІІІ ступенів».
При попередженні позивача про зміну істотних умов праці відповідач, на думку суду, не дотримався вимог закону, фактично попередивши позивача про майбутнє звільнення у випадку відмови від переведення на іншу роботу, в той час як рівнозначна посада директора в Опорному закладі Берездівський навчально-виховний комплекс «Дошкільний навчальний заклад – школа І-ІІІ ступенів» існувала, рішення про її скорочення не приймалось.
Статтею 235 КЗпП України визначено, що у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.
Згідно з частиною першою статті 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.
Відповідно до ст. 234 КЗпП України у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд може поновити ці строки.
При цьому, норми КЗпП України не містять вичерпного переліку причин, які можна вважати поважними при пропуску строку звернення до суду, вони враховуються у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Тобто, поважність причин означає, що працівник не ставився безвідповідально до питання про захист своїх прав, але його зверненню за захистом перешкоджали об`єктивні причини.
У пункті 4 постанови Пленуму Верхового Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11.1992 року №9 судам роз`яснено, що якщо місячний чи тримісячний строк пропущено без поважних причин, у позові може бути відмовлено з цих підстав. Проте, оскільки при пропуску місячного і тримісячного строків у позові може бути відмовлено за безпідставністю вимог, суд з`ясовує не лише причини пропуску строку, а й усі обставини справи, права та обов`язки сторін.
Суд першої інстанції необґрунтовано відмовив у задоволенні позову з мотивів пропуску місячного строку позовної давності визначеного для спорів у зв`язку із звільненням працівника та не врахував, що спір фактично виник у зв`язку з незаконним переведенням працівника на посаду вчителя у реорганізованому навчальному закладі, а не через її звільнення з посади директора у зв`язку з переведенням в іншу установу на посаду вчителя.
Встановлені статтею 233 КЗпП України строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін. У кожному випадку суд зобов`язаний перевірити і обговорити причини пропуску цих строків, а також навести у рішенні мотиви, чому він поновлює або вважає неможливим поновити порушений строк.
Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 
Враховуючи, що ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до виконавчого комітету Берездівської сільської ради Славутського району Хмельницької областів липні 2020 року, в той час як їй було відомо про порушення своїх прав з 09.09.2017 року, тобто з дати її переведення на посаду вчителя та початку виконання нею фактично обов`язків вчителя, тримісячний строк позовної давності позивачем пропущено.
У заяві про поновлення пропущеного процесуального строку позивач, як на поважність причин пропуску строку, послалася на те, що вона своєчасно не була ознайомлена відповідачем з розпорядженням про звільнення, однак, враховуючи, що у справах про незаконне переведення закон не ставить у залежність настання початку відліку перебігу строку позовної давності від дня вручення копії наказу про звільнення або видачі трудової книжки, тому така обставина не може свідчити про поважність причин пропуску строку на звернення до суду з позовною заявою.
Необґрунтованими є також посилання апелянта на порушення судом вимог процесуального закону у зв`язку з розглядом справи судом у складі судді, який підлягав відводу та прийняття до розгляду відзивів на позовну заяву поза межами процесуальних строків. 
Підстав для відводу (самовідводу) головуючого судді у справі Шевчука В.В. відповідно до ст.ст. 36, 37 ЦПК України колегією суддів не встановлено, тому суд апеляційної інстанції погоджується з висновками Славутського міськрайонного суду Хмельницької області, викладеними в ухвалах від 20.08.2020 року та 24.11.2020 року про відмову у задоволенні заяв представника позивача ОСОБА_1 про відвід судді Шевчука В.В.
Прийняття судом до розгляду відзивів відповідачів на позову заяву поза межами строку, встановленого ч. 7 ст. 178 ЦПК України не є підставою для скасування судового рішення на підставі ст. 376 ЦПК України. 
Враховуючи встановлені вище обставини справи, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції при вирішенні справи не в повній мірі встановив обставини справи, помилково застосував норми матеріального права, не врахував того, що правовідносини сторін виникли у зв`язку з переведенням позивача на іншу посаду, а не у зв`язку із її звільненням, внаслідок чого доводи апеляційної скарги слід визнати частково обґрунтованими, мотивувальну частину судового рішення необхідно змінити з урахуванням мотивів викладених у даній постанові.
Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_2 задовольнити частково.
Мотивувальну частину рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 01 лютого 2021 року змінити з урахуванням мотивів викладених у даній постанові.
В решті рішення суду залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 14 травня 2021 року.

Судді:                                                                Р.С. Гринчук

                                                                       А.М. Костенко

                                                                       Т.В. Спірідонова