УХВАЛА

15 квітня 2021 року 
м. Київ
справа № 160/9244/20
адміністративне провадження № К/9901/11860/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Мартинюк Н.М.,
суддів - Жука А.В., Мельник-Томенко Ж.М.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1        на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2021 року у справі №160/9244/20 за позовом ОСОБА_1       до Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), за участю третьої особи - Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1    звернувся до суду з позовом до Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), третя особа - Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області, в якому просив:

- визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Загребельської Дани Сергіївни від 17 липня 2020 року про закінчення виконавчого провадження №55458829 з виконання виконавчого листа №804/4226/17 від 26 грудня 2017 року, виданого Дніпропетровським окружним адміністративним судом.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2020 року позовну заяву задоволено:

- визнано протиправною та скасовано постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Загребельської Дани Сергіївни від 17 липня 2020 року про закінчення виконавчого провадження №55458829 з виконання виконавчого листа №804/4226/17 від 26 грудня 2017 року, виданого Дніпропетровським окружним адміністративним судом.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2021 року рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2020 року скасовано та прийнято нову - про відмову у задоволенні позову.

Не погоджуючись із цим судовим рішенням суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 вдруге      звернувся із касаційною скаргою до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - "КАС України"), надіславши її 2 квітня 2021 року засобами поштового зв`язку. 

У своїй касаційній скарзі скаржник просить постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2021 року скасувати. Також скаржник просить поновити строк касаційного оскарження.

Вирішуючи клопотання скаржника про поновлення строків на касаційне оскарження, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

Постанова Шостого апеляційного адміністративного суду прийнята 11 лютого 2021 року, цього ж дня був складений повний текст судового рішення. Однак, скаржник подав касаційну скаргу 2 квітня 2021 року, тобто з пропуском строку касаційного оскарження.

У касаційній скарзі ОСОБА_1     зазначає, що вже звертався до Верховного Суду із касаційною скаргою на зазначене судове рішення, проте ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 23 березня 2021 року його первісну скаргу було повернуто з підстав відсутності у  ній викладених передбачених статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - «КАС України») підстав для оскарження судового рішення в касаційному порядку. Покликаючись на те, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду, скаржник вдруге звернувся до Верховного Суду із  касаційною скаргою.

З огляду на зазначене та враховуючи те, що скаржник звернувся до суду в стислі строки, клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження належить задовольнити.

Водночас, вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, Верховний Суд виходить із наступного.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 328 України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до частини третьої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених статтями 280, 281, 287, 288 цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

У свою чергу, стаття 287 КАС України регулює особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

Предметом розгляду цієї справи є правомірність винесення постанови головним державним виконавцем про закінчення виконавчого провадження.

За такого правового врегулювання та обставин справи оскарження ухвалених у цій адміністративній справі судових рішень у касаційному порядку можливе лише у випадку, якщо розгляд відповідної касаційної скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Однак, оскаржуючи судове рішення суду апеляційної інстанції, прийняте за правилами статті 287 КАС України, скаржником не обґрунтовано, яке значення матиме рішення касаційного суду, ухвалене за наслідками розгляду цієї касаційної скарги, для формування єдиної правозастосовної практики.

Водночас аналіз ухвалених у цій справі судових рішень і доводів касаційної скарги не дає підстав для висновку, що рішення суду касаційної інстанції за наслідком розгляду касаційної скарги матиме значення для формування єдиної правозастосовної практики в такій категорії адміністративних справ, а тому підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

Відповідно до пункту 1 частини першої  статті 333 КАС України  суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 248, 287, 329, 333 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Визнати поважними підстави пропуску строку  ОСОБА_1        на касаційне оскарження постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2021 року у справі №160/9244/20  і поновити його.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1        на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2021 року у справі №160/9244/20 за позовом ОСОБА_1       до Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), за участю третьої особи - Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, про визнання протиправною та скасування постанови.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

..........................

...........................

...........................
Н.М. Мартинюк
А.В.   Жук
Ж.М. Мельник-Томенко
Судді Верховного Суду