УХВАЛА

01 червня 2021 року 
м. Київ
справа № 640/9372/20
адміністративне провадження № К/9901/17389/21
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Усенко Є.А., розглянувши матеріали касаційної скарги Головного управління ДПС у м. Києві (далі - ГУ ДПС) на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.07.2020 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.10.2020 у справі за адміністративним позовом Дочірнього підприємства «Поліграфічний комбінат «Зоря» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, 
У С Т А Н О В И В:
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.07.2020,  залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.10.2020, позов задоволено. 
11.05.2021 ГУ ДПС подало касаційну скаргу на вище зазначені судові рішення, в якій підставою касаційного оскарження зазначило пункт 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).
Під час перевірки касаційної скарги встановлено, що вона не відповідає нормі пункту 4 частини другої статті 330 КАС, якою встановлено, що у касаційні скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
ГУ ДПС у касаційній скарзі посилається на те, що оскаржувані судові рішення ухвалені судами першої та апеляційної інстанцій з порушенням норм підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, підпункту 139.3.1 пункту 139.3 статті 139, підпункту 140.5.9 пункту 140.5 статті 140, підпункту 153.1.3 пункту 153.1 статті 153 Податкового кодексу України за відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування цих норм у подібних правовідносинах, а саме: 
1) Дочірнє підприємство «Поліграфічний комбінат «Зоря» не включило до складу інших операційних доходів суми кредитних коштів та суми нарахованих та несплачених відсотків за користування кредитними коштами (у загальній сумі 163 183 780,00 грн.)  за протермінованим кредитом як безповоротну фінансову допомогу при обчисленні фінансового результату до оподаткування;
2) позивачем зменшено фінансовий результат до оподаткування на суму резерву сумнівного боргу (дебіт заборгованості у розмірі 2 189 187,00 грн.) по взаємовідносинах з ПАТ «Банк «Форум».
Однак, Верховний Суд вже зробив висновок щодо застосування норм підпункту 14.1.257 пункту 14.1 статті 14, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, підпункту 135.5.4 пункту 135.4 статті 135 Податкового кодексу України у правовідносинах з оподаткування суми безповоротної фінансової допомоги (суми заборгованості, що не стягнута після закінчення строку позовної давності), зокрема у постановах від 23.04.2019 у справі № 820/5386/16, від 22.05.2020 у справі № 2а-5312/12/1370, від 31.07.2018 у справі № 2а-1670/3745/12.
Саме у цьому полягає зміст правовідносин у справі № 640/9372/20, враховуючи, що строк повернення кредитних коштів умовами кредитного контракту від 01.02.2011 №LLC-01/02/11 та додатковими угодами встановлений до 07.02.2016, а станом на 30.09.2017 кредит Дочірнього підприємства «Поліграфічний комбінат «Зоря» не був повернутий.
Що ж до висновку судів першої та апеляційної інстанцій про правомірне відтворення в податковому обліку суми резерву сумнівної заборгованості, то довід ГУ ДПС про його не відповідність нормам матеріального права обґрунтований посиланням на неправильне встановлення судами обставин у справі щодо формування позивачем резерву під сумнівну дебіторську заборгованість ПАТ «Банк «Форум».
Цей довід стосується встановлених обставин у справі та оцінки доказів судом, тоді як підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС, презюмує, що у касаційній скарзі не оспорюється правильність встановлених судом обставин у справі, а касаційна скарга стосується тільки висновку суду щодо юридичної оцінки обставин у справі.
Відтак, довід ГУ ДПС про наявність підстави касаційного оскарження, яка встановлена пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС, для відкриття касаційного провадження у цій справі не знайшов підтвердження.
З урахуванням змін до глави 2 розділу ІІІ КАС, які набрали чинності з 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
Враховуючи викладене, касаційна скарга ГУ ДПС підлягає поверненню як така, що не містить підстави касаційного оскарження судових рішень у цій справі.
Керуючись пунктом 4 частини другої статті 330, пунктом 4 частини п`ять статті 332, статтею 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд  
У Х В А Л И В:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.07.2020 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.10.2020 повернути.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя	Є.А. Усенко